16 
Působí tedy trauma — ať hmoždění při slupování pouzdra povstalé, ať řez 
nožem, ať píchnutí jehlou — redukci chromogenů a též indichsíranu sodna- 
tého modrého. Alkohol, působí-li delší dobu na místa traumatem v redukci 
přivedená, může do jisté míry zakryti působení traumatu, leč úplně vlivu jeho 
odstraniti nedovede. 
E. Chování se indichsíranu sodnatého po působení vlhkého 
a suchého vzduchu. 
Další pozorování naše budou míti za úkol vypátrati, zda indichsíran jeví 
i v tom analogii s chromogeny, že tyto podle udání professora Spiny vlhkým 
teplem se redukují, suchým teplem se oxydují. 
Zahříváme-li ledvinu králíka, jemuž injikováno bylo náležité množství 
indichsíranu, v suché teplé komoře na stálou teplotu 45° C., pozorujeme, že 
ztemnění povrchu stává se intensivnější, při čemž objem ledviny se stále zmen¬ 
šuje. Po ohřívání trvajícím čtyři hodiny jeví se nám ledvina tmavohnědou na 
povrchu; na průřezu vidíme, že tato vrstva tmavohnědá zaujímá více nežli 
jednu čtvrtinu korové vrstvy ledviny na polovici zmenšené. Tkáň ostatní nitra 
je na praeparátech v líhu tvrzených temnější, než bývá jindy nitro orgánu. Indich¬ 
síran je v oněch pruzích hlubších zřejmý oku prostému. Mikroskopem na¬ 
lézáme velice mohutnou vrstvu povrchovou struktury známé, jež jest bohata 
modrými zrnky indichsíranu sodnatého. Směrem k nitru stává se ještě v okrsku 
vrstvy povrchní skladba ledviny poněkud zřejmější a indichsíran jeví zde lo- 
kalisaci známou. Blíže ku středu nalézáme skladbu úplně dobře zachovanou, 
ale chromogeny ještě částečně oxydované, tak že barva tkáně vnitřní není jak 
obyčejně bledě žlutavá, nýbrž hnědožlutavá. Indichsíran uložením svým opět na¬ 
značuje pruhy ve nitru orgánu, ač i mimo ně se nalézá, ale ve množství velice 
skrovném. Barvíme-li praeparáty z ledviny takové boraxovým karmínem } 
vidíme velice mohutnou povrchní chromogenovou vrstvu bledě růžově zbar¬ 
venou se bledě žlutými válci. Středové vrstvy jeví velmi silné růžové zbar¬ 
vení, daleko silnější nežli při barvení nitra redukovaného. Barvíme-li haemato- 
xylinem, nalezneme vrstvu periferní slabě zbarvenou, jež přejde ve tkáň silně 
modře fialově zbarvenou, ve nitro, jež není úplně redukováno. 
Pozorujeme-li ledvinu psa, kterou bez pouzdra jsme vysadili po 15 minut 
působení tepla 45° C., vidíme, že i u této povrch zhnědne. Necháme-li ji 
v téže teplotě po čtyři hodiny a pak ji přirovnáváme ku ledvině psí, kterou 
s pouzdrem jsme právě tak dlouho nechali v teplé komoře na 45° C., ne¬ 
nalezneme makroskopicky rozdílu žádného. Mikroskopický rozdíl záleží jen 
ve množství modrého indichsíranu sodnatého, jehož v ledvině bez pouzdra 
jest méně. Co se týče mikroskopického složení oxydované vrstvy, neliší se 
ničím od téže vrstvy ledviny králičí. Nitro ledviny není úplně redukováno, 
jak zvláště se jeví při barvení karmínem anebo haematoxylinem, jež barví 
nitro intensivněji, nežli obyčejně tkáň redukovanou. 
2 . 
