Ustrojná činnost vybavuje se vnějšími fysickými vlivy co podněty, a to 
tak, že silnější podnět budí silnější činnost. Zákonitost vztahu mezi podnětem 
a vybavenou činností podmiňuje schopnost ústrojenstva přizpůsobiti se vnějším 
vlivům a vyznati se ve svém okolí. 
Zákonitost tohoto vztahu vyzkoumati jest jednou z nej těžších úloh fysio- 
logie, dosud neprovedenou. První pokus, vyzkoumati tuto zákonitost, učinil 
E. H. Weber při smysle hmatu, měře činnost ústrojnou právě rozeznatelným 
rozdílem dvou pocitů hmatových a srovnávaje rozdíly ty s rozdíly příslušných 
vnějších podnětů, totiž s rozdíly závaží na čidlo hmatové tlačících. Na vý¬ 
zkumech Weberových, jichž výsledky jsou ale dosud sporné, zakládá se známý 
psychofysický zákon Fechnerův, odvozený z nich za pomoci hypothesy, že právě 
rozeznatelné rozdíly pocitů jsou stejné veličiny. Podobné pokusy konají se v no¬ 
vější době i v oboru jiných smyslů, zvláště zraku. 
V těchto pokusech jest závada, že činnost smyslová co subjektivný jev 
vnímání pocitu nedá se objektivnou měrou měřiti. Míra Weberova, právě roze¬ 
znatelný rozdíl dvou pocitů, jest míra čistě subjektivná, dle osoby, nálady a 
pozornosti proměnlivá. 
Objektivně fysické míře jest však úplně přístupna činnost svalová; energie 
této činnosti dá se vyjádřiti prací, závažím do jisté výše zvednutým. Tu však 
uniká zas objektivnému měření přirozený podnět činnosti svalové, innervace. 
Nahradí-li se ale přirozený podnět umělým přímo na hybný nerv neb sval pů¬ 
sobícím, jest i podnět i jím vybavená ústrojná činnost fysicky měřitelná. 
V uspořádání tom jedná se arci o případ umělý, ježto podnět nepůsobí 
tu na přirozený citlivý ústroj, nýbrž přímo na hybný nerv v jeho průběhu, 
nebo přímo na sval, okolnost to, nemající v přirozeném stavu žádné obdoby. 
Výsledky pokusů o poměru velikosti podnětu k velikosti vybavené ústroj né 
činnosti, konaných tímto způsobem, nedají se tedy zevšeobecniti. Přece však, 
u vědomí výhrady právě naznačené, možno od nich pozoruhodné důsledky 
očekávati. 
Pro umělé vybavení činnosti svalu přímým působením na hybný nerv 
užívá se téměř výhradně podnětu elektrického, ježto mimo jiné výhody jest 
fysické míře nej přístupnější. Avšak odměřování podnětu elektrického dálo se 
dosud velmi nedostatečně. Obyčejně užívá se k umělému podráždění nervu 
neb svalu elektroindukčních proudů, vyvozených indukčním přístrojem du Bois- 
1* 
III. 
