11 
Ceratotrochus Walbersdorfensis představuje ostře ohraničený druh; nejvíce 
ještě podobá se a má příbuzenských znaků s druhy C. mul ti spino siis , C. cy- 
lindriformis a C multiserialis. Liší se však ode všech tuto vyjmenovaných 
druhů a jim příbuzných forem svéráznou povahou svého příčkového apparátu. 
Předložené exempláře honosí se vzácnou zachovalostí netoliko příček a osy, 
ale i povrchu a spodiny kalíšné. 
Rozmnožování děje se pučením interkalycinálním. Mladé individuum srůstá 
pevně s matečným, kalich zvětšuje se ve směru vertikálném a, opakovalo-li se 
pučení několikráte, vyhlíží polyparium jako by složeno z několika do sebe 
vsunutých kalichů. Pěkný příklad trojnásobného pučení poskytuje originál ku 
obr. 4 a, tab. II. 
Naleziště: Jíl walbersdorfský (3 exempld. 
Ceratotrochus duodecimcostatus Goldfs. var. Badensis. 
Tab. I. vzor 5. a e. 
Odděluji velké polyparie v jílech badenských nalezené od typických zá- 
stupitelů druhu Ceratotrochus duodecimcostatus , jež jsou značně rozšířeni, jak 
již A. E. Reuss byl dokázal, v miocaenních sedimentech pánve vídenské. Činím 
tak na základě vnějších znaků kalichu a vlastností septálního apparátu. Shle¬ 
dávám totiž velikost’ vzpomenutých kalichů naproti kalichům, jež netoliko pro 
jíl badenský, ale i pro slin litavského vápence, zejmena miocaenu oblasti mo¬ 
ravské mají nemalé důležitosti, velmi značnou a septální apparát těchto poly- 
parií v mnohých případech složený z menšího množství příček zevních, než u ma¬ 
lých typických zástupců. Tyto odchylky přiměly mne, že oddělil jsem zmíněné 
kalichy od svérázných representantů druhů C. duodecimcostatus a že jsem je 
stanovil jako představitele variety tohoto druhu. O správnosti mého nynějšího 
počinu rozhodne budoucnost, až totiž nalezeny budou v badenských jílech 
neporušené kalichy, neboť předložené nehodí se k tomuto účelu, jelikož mají 
dutinu kališnou odlomenu. Největší z kalichů badenských, jehož dutina kališná 
je odlomena, měří 60 mm délky. 
Naleziště: Badenský jíl (6 exempl.). 
Ceratotrochus multiserialis Michti sp. 
1831. Caryophyllia cornucopiae. Bronn. Ital. Tertiárg. pag. 135. 
1838. Turbinolia multiserialis Michelotti. Spec. zool. diluv. pag. 75, Tab. II, 
fig. 7. — Foss. des terr. mioc. de Fítalie sept. pag. 27. 
1841—47. Turbinolia multiserialis Michelin. ínconogr. zoophyt. pag. 41, 
Tab. IX, Fig. G. 
1846 — 48. Caratotrochus cormicopiae Bronn. Lethea. 3. Aufl. III, pag. 312. 
1847. Turbinolia multispina Reuss. Foss. Polyp. d. Wiener Tertiárbeck. 
pag. 11, Taf. I, Fig. 6—8. 
1848. Ceratotrochus midtiser ialis M. Edwards et Haime. Annal. des sc. 
nat. 3. sér. t. IX, pag. 250, Tab. VII, fig. 3. — Hist. nat. des corall. 
II, pag. 74, 
Vil. 
