17 
stranními výběžky. Tyto nabubřelé vnitřní konce zevních příček, jejichž tloušťka 
se zvětšuje do hloubky, jsou kolmé, obstupují podlouhlou elliptickou járku, 
zastupující osu; druhdy byly nazvány osou nepravou. Stěny sept nesou nepra¬ 
videlně uspořádaná zrnéčka přišpičatělá, která toliko ve ztlustlé části zevních 
příček nabývají poněkud větších rozměrů. 
Flabellum clavaeformis přináleží skupině druhů Fl. Roissyanum, Fl. Suessi 
a Fl. aiistriacum. Činí přechod od posledního druhu ku druhu Fl. Siciliense 
a sice k oněm jeho zástupcům, jejichž stopky jsou krátké a jejichž kališné 
okraje protínají se obyčejně pod tupším úhlem. Nejpříbuznější jest tento druh 
druhu Fl. austriacum , leč dostačí již zběžný pohled na jeho povšechný ráz, 
aby byl od tohoto rozpoznán. 
Naleziště: Móllersdorfský jíl (1 exempl.). 
Flabellum Reussi nov. -spec. 
Tab. I. vzor 6. a b. 
Kalich mírně smáčknutý, ohraničený plochami po obou bocích a podél 
hran kališných slabě sklenutými, uprostřed téměř rovnými. Stěna tlustá, se- 
siluje se k basi. Pohraničně hrany otupeny, bez výběžků, zvaných křídel; uza¬ 
vírají úhel 121°. Spodina rovněž otupena a malou ploškou přírůstnou zakončena. 
Z basálního hrotu vycházejí paprskovitě žebra a táhnou se až ku okraji kališ- 
nému, ponenáhle se rozšiřujíce. Nej silněji vysedlá jsou z nich primární, ostatní 
jsou úzká, plochá, stejně široká a uzounkými rýhami ohraničená. Přes žebra 
táhnou se v obloucích jemné, rovnoběžné vrásky svraštělého povrchu slabé 
epitheky. Velikost předloženého polyparia byla asi značná, neboť i nyní, kdy 
jeho kališná dutina je odlomena, měří zvící 32 mm. Poloměry jeho elliptického 
vodorovného průměru mají se k sobě jako 51:53 mm. 
Šest úplných cyklů zevních příček (192). Rozestaveny jsou do 24 stejně 
velkých komor, jež uzavírá 24 primárních, sekundárních a tertiárních příček 
a v nichž je uzavřeno po sedmi slabších lamellách Příčky prvních tří cyklů 
jsou stejně tlusté, toliko poblíž kališné stěny slabě sesílené a silně ztlustlé na 
protilehlém konci. Vnitřní, silně sesílené konce těchto sept, mezi něž vsouvají se 
rovněž ztlustlé okraje quaternárních příček, jsou spojeny silnými výběžky a na¬ 
hrazují osu kališnou. Quaternární příčky, mnohem slabší sept starších, dělí 
zmíněné komory ve dvě stejné poloviny, v nichž uzavřeny jsou jako vlákna 
tenká septa cyklu pátého a šestého. Vnitřní okraje těchto příček přiléhají 
k příčkám bezprostředně starším, a sice přimykají se příčky šestého řádu 
k septům řádu pátého a tyto ku quaternárním, s nimiž pevně srůstají. Po stě¬ 
nách příček roztroušena leží malinká přiostřelá zrnéčka. 
Flabellum Reussi liší se od ostatních druhů rodu Flabellum jednak po¬ 
vrchem a povšechným tvarem kalichu, jednak úhlem postranních hran, zejmena 
však rázem svého septálního apparátu, tak že již na základě těchto znaků velmi 
snadno se rozpozná od druhů příbuzných. 
Rozpravy. Ročn. II. Tř. II. Č. 7. 
VII. 
2 
