4 
V novější době zabýval se poměry atroíTe a změn folikulů ještě Schott¬ 
laender , 6 7 který chromatolysis i ve folikulech těch našel, u nichž liquor folliculi 
jest nevyvinut, tedy u folikulů poměrně je ř tě mladých. On vidí v procesu tom 
toliko zacházení buněk epitheliálních granulosy a naprosto žádnou přeměnu 
jich v leukocyty, ač udává za jistého případu, kdy totiž ve folikulu, v němž 
rozhodně nové tvoření se buněk granulosy dokázati lze a též chromatolysis, 
že: ». . . sind dem untergehenden Epithel Zellen anderer Herkunft und zwar 
Wanderzellen beigemischt, . . .« Zde připouští, že mohly leukocyty proniknouti 
theku folikulu, ač v jiných případech o úplně intaktním vazivovém pouzdře 
folikulu mluví. Z jeho udání vychází zkrátka na jevo, že za jistých rřípadů 
alespoň při chromatolysi viděl též mezi buňkami granulosy buňky, které sám 
zove leukocyty či buňkami bloudivými. Skutečně s velkou pravděpodobností 
lze udati, že při tom tvaru zacházení folikulů, kde děje se to chromatolysi, 
jedná se o přeměnu buněk epithelových granulosy v leukocyty. 
Co rozšíření tohoto zjevu, totiž chromatolyse se týká, tu uvádí Flemming 
že ji pozoroval toliko u králíků, a sice již vyrostlých, a má za to, že lze snad 
processes tento toliko u králíků vyrostlých dokázati nek u mladého králíka, 
jehož ovaria za tím účelem zkoumal, nenašel podobného chování se epithelií 
folikulů. Toho rovněž Flemming připustiti nechce, že by buňky granulosy 
přeměňovaly se v leukocyty, jak udával Schulin , poněvadž prý určitě se mohl 
přesvědčit!, že buňky ty zacházejí. K tomuto možno dodati, že, jako všude 
možno nalézti buňky zacházející, bude jich rovněž dosti i v těchto případech, 
kde skutečně o zacházení jistého útvaru, folikulu, se jedná, nutno však do¬ 
kázati, že skutečně žádná z buněk v leukocyty se nepřeměňuje. 
V jedné z pozdějších prací praví však Flemming : 7 »Ueberhaupt bin ich 
weit entfernt die Móglichkeit einer Bildung von Wanderzellen aus fixen Ge- 
webszellen, auch wáhrend des physiologischen Wachsthums, anzuzweifeln.« 
Toto udání vztahuje se ovšem toliko na buňky vazivové, prosloveno jest však 
úplně všeobecně neb »Gewebszelle« jest kterákoliv buňka. V tak velkém 
rozsahu však ani dle dnešních názorů a výsledků věta ta platnosti nemá. 
Schottlaender zkoumal ovaria jednoho morčete, několika myší a krys, psa 
a jedno člověčí. U všech těchto tvorů nalezl postup degenerace s chromatolysis 
a má ji za pochod vůbec u všech tvorů se nalézající. Mohl jsem se přesvěd- 
čiti, že jest skutečně pochod tento, chromatolysis, při epitheliích folikulů roz¬ 
šířen, avšak neděje se u všech tvorů úplně stejně. V tom ohledu podotknouti 
jen chci, že v ovariích kočky daleko není tak určitým jako ku př. u králíka 
a morčete. 
Flemming jakož i Schottlaender , který u něho pracoval, dotvrzují, že 
chromatolysis nepřichází ve folikulích tak vyvinutých, aby blízky byly úplné 
zralosti, kterou, hlavně povrchně, poznáváme po seřadění buněk kumulu kolem 
buňky vaječné, které tvoří zde t. zv. corona radiata. Leč mohu i v takto 
6 Schottlaender: Beitrag zur Kenntniss der Follikelatresie etc. Arch. f. m. Anat. Vol. 
87. 1891. 
7 Flemming: Ueber Theilung u. Kernform etc. Arch. f. mikrosk. Anat. Vol. 37. 1891, 
8. 
