vyspělých folikulích dokázati chromatolysis, ovšem ne v tak velké míře, 
jako u folikulů mladších, avšak přece tak rozšířenou, že jsem měl za to po 
delší dobu, že u všech zdravých folikulů chromatolysis v jádrech buněk granu- 
losy dokázati lze, a že jest ona tedy v jistém ohledu pochodem normálním 
při zrání folikulů, ač i pochod týž při zacházejícím folikulu se vyškytá. 
Hlavní myšlénkou práce této jest však ukázati na jiný způsob zacházen 
folikulů, a sice hlavně se vzhledem ku chování se vajíčka. Ve dřívějších pracích 
svých 8 připomenul jsem, že v četných případech atrofie folikulů buňka va¬ 
ječná scvrká a stává se až homogenní. »Jádro v buňce vaječné lze při počátku 
atrofie viděti, mizí však záhy« (1. c. str. 14). Vyslovuji se dále proti udání 
Schulinovu, ač přece již uvádím: »Vyvinuta-li blánka vajíčko obalující ještě 
málo, tu viděti, že do vajíčka při nastalé atrofii buňky vnikají. Pátráme-li po 
původu oněch, do vajíčka vniknuvších buněk, tu vidíme, že jsou to buňky 
granulosy, které tímto způsobem proliferují .« Co mne tehdy zmátlo vysloviti 
skutečně již domněnku, že epithelie zde dávají původ buňkám bloudivým, 
byla její úplná nesrovnalost s panujícími tehdy náhledy a pak i ta okolnost, 
že viděl jsem často súčastněnými velice záhy při pochodu atrofie buňky 
vazivové theca folliculf (Srovnej str. 14. a tab. I. obr. 8. při a 1. c.) 
V pracích těch poukázal jsem též k tomu velezajímavému faktu, o jehož 
vysvětlení pokusiti jsem se tehdy nemohl, totiž, že lze nalézti i v silně již 
atrofovaných folikulích buňku vaječnou někdy se dvěma jádry (1. c. tab. II. 
obr. 10.). 
Udání Schulinova nálezu mi tehdy ušlo, neb i on již zobrazuje vajíčko 
se třemi jádry z ovaria děvčete a pak vajíčka se zonou pellucidou rozdělená 
ve více segmentů s jádry i bez jader. O těchto posledních udává, že jsou z ovarií 
mladých krys. V zacházejících folikulích u prasete našel též rozdělené plasma 
vaječné na více částí, ale scháze'o vždy jádro a plasma vždy vyplněno bylo vel¬ 
kými kapkami tukovými. 
K nálezům svým připomíná, že rozmnožování jader jako počátek degene¬ 
race pozorováno již za různých okolností. Neprobírá blíže skladbu jader a ne¬ 
vysvětluje blíže nález svůj. 
Zajímavým jest rovněž nález Hensenuv. On našel v jedné polovici uteru, 
s otatním uterem nespojené, značné množství vajíček nejrůznějších tvarů. Ně¬ 
která byla až na 8 částí rozdělena, jiná byla, jak se zdálo, jen zduřenou zonou 
zaškrcena. Hensen srovnává vzezření těchto útvarů se skupinami buněk chru- 
pavkových, zavřených ve společné torbečce. 
V poslední době mohl jsem z ovarií sestaviti celou řadu dělících se va¬ 
jíček, a sice od stadia vypuzení směrného těliska až ku vytvoření většího 
množství segmentů. Folikule, v nichž jsem tato vajíčka našel, byly různého 
vzezření, avšak všechny v atrofii, a sice většina v oné, která t. zv. chromato¬ 
lysis probíhá. U všech těchto vajíček nalézám dále, že v pozdějších stadiích 
po vytvoření směrných tělisek, neb řekněme raději tělisek podobných jako 
* Janošík: 1. c. Tvoření a atrofie follikulů v ovariích. Sborník lék. 1888. 
8. 
