8 
ženo vždy v čisté plasma. Jest tak i u buňky vaječné, u níž vždy lze jasný 
dvorec plasmatu kolem jádra i na praeparátech úplně čerstvých pozorovati a 
taktéž po různých reagencích dokázati. Toto čisté plasma bude pohybům 
hmoty jádra co nejméně překážeti. 
Vajíčko, jako buňka, sloužící za východiště pro tvořící se nové individuum, 
přijímá do sebe jaksi jako zásobu výživy částečky žloutkové a tím oslabuje 
schopnost svoji děliti se jako kterákoli buňka jiná. Ku nabytí opětné schop¬ 
nosti této potřeba oplodnění. Leč oplodnění všude předcházeti musí jisté zjevy, 
které souborně zoveme zrání vajíčka. Nejdůležitějším zjevem při tom jest tvo¬ 
ření se tělisek směrných, útvarů to, které v době novější od různých badatelů 
nejrůznějším způsobem vysvětlovány. 
Balfoui A 1 udává vysvětlení jen se stanoviska fysiologického a nikoliv 
anatomického. On uvádí, že směrná těliska obsahují v sobě ony částky buňky 
vaječné, které by ji schopnou činily bez oplození dále se vyvíjeti. Jsou tedy 
vypuzovány dle Balfonra z vajíček ony části, které by snad měly za ná¬ 
sledek parthenogenesi a směřuje celý pochod ten ku zamezení parthenogenese. 
Anatomické vysvětlení dávají Biitschli a Hertwig. Pro vyšší tvory jest 
bližší vysvětlení Hertwigovo , 12 Dle něho totiž máme srovnati buňku vaječnou 
s buňkou, z níž tvoří se sperma. Jak buňka tvořící sperma dělí se na větší 
počet mezi sebou stejnomocných buněk, totiž spermatozoí, tak dlužno před- 
staviti si, že i buňka vaječná má tuto tendenci, dáti původ většímu množství 
stejnomocných útvarů, které by po tolikanásobném oplodnění, kolik jich jest, 
dávaly původ tolika též novým individuím. S tím nesouhlasí ovšem hypothesa 
Balfourova, neb dle něho by jedna buňka vaječná jen jednomu individuu dáti 
mohla původ bez předchozího oplodnění. 
Srovnání toto Hertwigovo není úplně shodné s novějšími některými údaji 
při tvoření se spermatozoů. Benda 1 ' udává, že před tvořením se spermatozoů 
nutně předcházeti musí kopulace buněk spodinových s buňkami semennými 
v kanálku varlete. Není to tedy jen jednoduché dělení se búňky semenné, 
jak srovnává to Hertwig ; S udáním Bendovým souhlasí i některé z novějších 
ještě prací. 
Vejdovský 14 udává o směrných těliskách, která zove buňkami pólovými, 
názor následující: Vzrůstem a přijmutím částeček žloutkových stává se buňka 
vaječná tak velikým plasmatickým tělesem, že množství plasmatu mužského 
v periplastu vaječném jest oproti ní značně nepatrným a může tudíž odděliti 
se od vajíčka tolik, co může »zmoci« množství přítomného plasmatu chámového. 
Jsou pak těliska směrná či buňky polově dle Vejdovského různé velikosti; první jest 
větší a druhá menší. Tato jest menší proto, že množství plasmatu chámového 
po oddělení se první buňky polové ještě se zmenšilo Má-li nastoupiti dělení 
11 Balfour: Vergl. Embryologie v překladě Vetterově. 1880. 
12 Herwig: Entvvickelungsgeschichte. 
13 Benda: Untersuch. liber d. Bau des funktionirenden Samenkan. etc. Arch. f. mikr. 
Anat. Vol. 80. 1887. 
14 Vejdovský: Zrání, oplození a rýhování vajíčka. Praha. 1883. 
8. 
