10 
Nechci dělati všech dedukcí z uvedených nálezů, neb vždy možno mi 
předhoditi, že to, co jsem popsal, jest pochod atypický. Však byť bychom 
i tak na nálezy tyto pohlíželi, přece to doznati musíme, že viděti lze na těchto pří¬ 
padech, že buňka vaječná u ssavce má za jistých okolností alespoň schopnosť 
děliti se dále i po vypuzení či odštěpení tělisek směrných, kterýžto pochod, 
jak již z udání Flemmingových (1. c.) a j. viděti lze, děje se v ovariu i v do¬ 
bách úplně normálních. 
V ovariích, z nichž vzaty ony příklady, našel jsem četné buňky vaječné 
s tvořícími se neb již i vytvořenými vřeténky v poloze, jaká odpovídá době 
předchozí vypuzení směrného těliska. Byť bychom i udali, že zjev tento u ovarií 
v době jich neúplné ještě zralosti nelze srovnati s úplně zralými vajíčky, tu 
hlavně k tomu bych poukázal, že i v těchto ovariích lze všechna stadia vy- 
puzování směrných tělisek zrovna tak dokázati, a sice v úplné shodě s nálezy 
u ovarií úplně funktionelně vyspělých živočichů, a proto lze pochod onen s tímto 
srovnati. 
Zde lze dobře užiti slov Flemmingových vyslovených za jiné příležitosti 
»mám za to, že o věcech těch nevíme pořád ještě dosti, abychom mohli ko¬ 
nečný úsudek pronésti. Zdálo se mi však správným k tomu poukázati ...« (1. c.) 
I z toho ohledu jsou důležitá uvedená pozorování, jakož i částečně ona 
Hensenem uveřejněná, že nutno býti obezřetným při údajích o prvních stadiích 
při vývoji ssavců, neb není vymezena nade vši pochybnost možnosť, že to, co 
máme za následek oplození, jest jen samovolná segmentace vajíčka, a odtud 
jsou snad dosti četné neshody v udáních o těchto prvotních stadiích od růz¬ 
ných badatelů. Sem patří asi též udání Schenkovo o umělém oplození volných 
vajíček ssavčích a o počátcích jejich vývoje. 
Pokusím se zde ještě krátce o vysvětlení nálezů uvedených. 
Lówcnihal 15 udává o mladých vajíčkách, avšak ne těch nejmladších, že 
u vajíček něco hloub uložených objevuje se v těle »ein, wenn auch nicht 
immer allzu scharf abgegrenztes ... von dem umgebenden Inhalte der Zelle sich 
unterscheidendes Gebilde«. Po haematoxylinu a eosinu zbarvuje se ono tělisko 
červenavě a lze jej za nahromadění eosinofilní hmoty považovati. Z obr. 4. a, b 
jde z pojednání Ldwenthalova , že se jedná asi o útvary onoho významu, jak 
při dělení buněk je popisuje s velikou určitostí a jasností Platnerý 6 o útvary 
to, které jsou v určitém vztahu ku dělení jádra a dle všeho dělení toto za¬ 
vádějí. Udání Lowenthalovo vztahuje se na vajíčka v ovariích mladých koťat. 
Již na tom místě, kde jsem se zmínil o nálezu rozdělené buňky vaječné po¬ 
psané Schulinem , připomenul jsem, že nález ten učiněn podle udání Schulinova 
u mladých krys, a nález u prasete, ač zde není to určitě podotknuto, vztahuje 
se asi rovněž na mladého tvora. 
Nález dvou jader v buňce vaječné, jakož i ono popsané dělení buňky 
vaječné, ať ve pravidelné neb nepravidelné segmenty, lze nalézti podle mých 
Iň Lówenthal: Ueber Ruckbildung d. Eizellen etc. Internát. Monatschr. f. Anat. und 
Physiol. 3889. 
16 Platner: Beitr. zur Kenntniss der Zelle. Arch. f. mikr. Anat. Vol. 82. 1889. 
8. 
