7 
Všecky přímky , jakož i přímky (*e jsou v rovině S a Sb resp. Sj S e 
a tudíž body H na přímce L těmto rovinám společné. 
Z podobné příčiny jsou i body t*m na přímce M společné rovinám Sb S c 
a X. Poněvadž obě přímky L a M procházejí bodem v, jsou přímky v ro¬ 
vině přímkami L a M určené. 
Body f^n budou následkem toho na křivce N společné rovině LM a ploše 
obsahující všecky přímky t*c f*d . Tato plocha, majíc za řídicí útvary přímky 
S c , Sd a R, jest obecně hyperboloidem jednodílným a tudíž křivka N kuželo¬ 
sečkou (protínající přímku R). Křivkou N a přímkami S a a R jest určena 
plocha mimosměrek (3. stupně) obsahující přímky f l a a její pronik s rovinou 
X jest křivka X. 
Na základě toho lze snadno sestrojiti pravítkovou konstrukcí obraz tečny 
křivky X v bodě x\ touto tečnou a tečnou ke křivce K v bodě x určena jest 
žádaná rovina tečná. 
Podotýkám, že rychle dojdeme cíle, užijeme-li obrazů středmoty, poklá¬ 
dajíce ť za střed promítání a R za rovinu průmětnou. 
8. Sestrojení obrazu středmoty X 3 křivky X vyžaduje jistých konstruktiv¬ 
ných čar, a to vesměs přímých. 
Pokládáme-li tyto čáry za obrazy průmětů pravoty přímek stejnosměrných 
s rovinou průmětnou R, které náležejí jistým plochám, bude X 3 totožno 
s obrazem pravoty Y 1 jisté křivky Y společné dvěma určitým plochám,*) jejichž 
roviny tečné a tím i tečny křivky Y v kterémkoli bodě snadno zobraziti lze. 
1 tímto způsobem dospějeme k sestrojení tečny čáry X 3 = Y 1 , načež jest 
tečna křivky X a tím i rovina tečná plochy P v bodě ;r určena. 
*) Machovec: »Zobrazování tečen a středů křivosti křivek etc.« V Praze 1883. 
