27 
dárnímu vlivu oteplení, ale dlužno za to míti, že odpor mimo obvod proudový 
ubývá s rostoucí amplitudou. 
Srovnáme-li odpory mimo obvod proudový v případě, když v cívce na¬ 
cházel se plný válec železný s případem, když do cívky vloženy byly dráty 
pečlivě isolované, seznáme, že hodnoty odporů těchto při stejných intensitách 
proudových jsou mnohem větší než při drátech isolovaných, změna pak tato 
odporu děje se v drátech isolovaných rychleji než v plném železe, měníme-li 
amplitudu proudu. Tak změnil se odpor mimo obvod proudový v drátech 
isolovaných o 58%, když se měnila intensita v mezích 2'647 A — S\5<5 A, kdežto 
se týž odpor při pokusech s plným válcem změnil o 25%, když amplituda inten¬ 
sity v týchže mezích se změnila, a sice jak při stoupající intensitě (2’56—8T5) 
tak i při intensitě ubývající (8*08—2‘96). Z výsledků těchto pokusů lze tedy 
souditi, že v mezích, ve kterých pokusy tyto se pohybovaly, průběh magne¬ 
tického stavu při proudech harmonických jest opožděn, a opoždění závislo na 
amplitudě proudové, další průběh stavu magnetického jest harmonický a sice 
v obou případech, když do cívky vloženy dráty železné isolované a plný válec 
železný. Opoždění toto jest větší ve válci železném a mění se volněji s inten¬ 
sitou než v drátech železných. 
Stav elektrický v celém obvodu proudovém. 
Ve stati předcházející pojednali jsme o stavu elektrickém v cívce, která 
do vnějšího vedení stroje elektrického vložena byla, chceme nyní vyšetřiti stav 
elektrický v celém obvodu proudovém, který vedle vložené cívky obsahuje 
induktor, tedy řadu cívek, ve které taktéž vnitřní indukce vzniká. Předpo¬ 
kládáme nejprve, že do vedení vložena pouhá cívka bez jakéhokoli jádra. Vy¬ 
jádříme si opět harmonickou změnu proudu rovnicí 
(1) i l = i 0 sin co t , 
kdež i 0 amplitudu proudu značí a oj = 
rická v celém obvodu proudovém: 
2 n 
TT 
bude výslední síla elektromoto- 
E — e x -)- e<L , 
kdež e x spád elektrický následkem odporu značí, tedy 
*1 = ^. 
značí-li r ohmový odpor celého obvodu proudového a značí spád elektrický, 
který následkem vnitřní indukce vzniká. V případě našem vzniká indukce 
v induktoru a ve vložené cívce. Chceme opět předpokládati jednoduchý případ, 
ve kterém počet silokřivek přímoúměrný jest s intensitou. V případě takovém 
budou koeficienty vlastní indukce, jak nahoře bylo dovoženo, konstantní, obdr¬ 
žíme tedy vnitřní sílu elektromotorickou 
r d h 
e * — L ~ď7 
L 
t di x 
d t 
XI. 
