12 
živa, neb o existenci jejich lze se v četných případech na určito přesvědčiti, jen 
k tomu poukázati chci, že ne všude, kde po reagenciích granulaci nalézáme, 
byla ona též za živa. 
Pokusy podobné pohádají stále dále a dále, nebudu se však o tom zde 
více šířiti. Podotknu jen ještě, jaké různosti lze nalézti při působení různýchi 
obyčejně užívaných reagencií. 
Alkohol, čím jest silnější a čím bezprostředněji působí, tím více sráží 
bílek ve způsobu hrubších neb jemnějších vláken. Cím jest rozředěnější, a čím 
obtížněji ku bílku proniká, tedy ne bezprostředně, tím určitěji vystupuje srá¬ 
žení ve způsobě granul. 
Kyselina pikrová působí vždy více granulované srážení, tak jak i na prae- 
parátech jí konservovaných viděti lze. Srážení děje se rychle. 
Flemmingova tekutina způsobuje podobně jako alkohol ano do jisté míry 
ještě u větším stupni způsobuje srážení ve způsobě vláken. Srážení děje se rychle. 
Zkoumáme-li působení jednotlivých tekutin, tekutinu Flemmingovu sklá¬ 
dajících, tu shledáme, že po působení samé kyseliny chromové ano i po při¬ 
míchání kyseliny osmičelé nenastupuje rychlé srážení, ano, spíše ještě rozře¬ 
dění bílku. Teprv až k oběma uvedeným tekutinám přidáme kyselinu octovou, 
nastupuje schopnost ku rychlému srážení bílku. Jest to tedy působení hlavně 
kyseliny octové. 
Mullerova tekutina neb sám dvojchroman draselnatý tak se chovají, jak 
Flemmingova tekutina bez kyseliny octové. Taktéž působí samotná kyselina 
osmičelá v roztoku nebo její páťy, o nichž známo, že přirozené vzezření tkaniv 
v četných případech nejlépe zachovávají. 
Jakým způsobem sráží bílek ony reagencie, které dlouhou dobu působiti 
musí, než dokonána jest konservace, jsem posud nezkoumal, leč toliko při 
Miillerově tekutině; zde převládá srážení ve granula, i to jsem neprobíral dosud, 
jaký různé ony způsoby mají vliv na barvení se povstalých sraženin. 
Tyto povstalé z bílku sraženiny lze nějakým z obyčejných způsobů jako 
praeparát uchovati buďto s glycerinem nebo pryskyřicí 
Scházení sítiva v jádře, jak udává Loewenthal , souhlasí úplně s nálezem 
oním Balfourovým (1. c.) a jde pak z uvedeného rovněž, že ve smyslu Bal- 
fonrovž nelze z nálezu onoho dělati nijakých dedukcí, co týče se dalšího vý¬ 
voje vajíček oněch. 
Co týče se odvolávání na udání Brandtovo a Eimerovo , uvedu jen ná¬ 
sledující. 
Brandt 14 ) udává, že na vajíčkách Blatta orientalis, uložíme-li celou vaječnou 
rouru do bílku neb tekutiny krevní téhož tvora, lze viděti v jádře po jednom 
nukleolu, který má velice různý tvar a na němž mnohdy i zaškrcení, jakoby 
se nukleolus ve dva rozděloval, pozorovati mohl, a to vedlo ho ku domněnce, 
že lze na nukleolu pohyb dokázati. 
u ) Brandt'. Ober active Formveránd. d. Kernkorperchens. Arch. f. mikr. Anat. Vol. 
10. 1874. 
XIII. 
