15 
Nejměkčí obrazy a tedy též skutečnosti nejlépe odpovídající dává Múlle- 
rova tekutina, avšak též ne vždy; ostré, tvrdé dává tekutina Flemmingova a 
nej nepřirozenější vzezření v některém ohledu dává praeparátu alkohol. 
Nejnápadnějšími jsou rozdíly působení těchto tekutin na jádra buněk va¬ 
ječných, která mají již silnější blánku. Jádra tato jsou po alkoholu z pravidla 
úplně svraštěná ve tvary úplně nepravidelné a to tím více, čím silnější alkohol 
bezprostředně působil. 
Toto svraštění někdy lze ovšem i po Flemmingově tekutině nalézti, bývá 
však méně destruktivní. 
Po tekutině Múllerově neb i po konservaci prováděné postupně sesilo- 
vaným alkoholem lze vždy viděti tvar jádra takým, jak lze za živa na úplně 
čerstvém vajíčku pozorovati. 
Dosud jsme se zabývali hlavně toliko nukleolem a celého jádra jen tu a 
tam jsme si povšimli. Nebudu zde vypisovati věcí známých, chci jen na tu 
otázku zde blíže zajiti, na niž jsem častěji zde již narazil, lze-li totiž sítivo, 
Jak popisováno a kresleno jest, v jádře vajíček i u ssavců za strukturu sku¬ 
tečnosti odpovídající považovati. 
Sítivo toho druhu, jak někteří badatelé je popisují, pro nižší tvory lze 
ovšem na konservovaných vajíčkách i u ssavců viděti. 
O. Hertwig (1. c.) udává mezi jiným, že u nezralých vajíček mořského 
ježka hrubé ono sítivo v jádře již úplně za čerstva a sice za živa viděti lze, a 
odkazuje toho, kdo by snad v sítivo jádra nevěřil, na krásně vyvinuté toto 
lininové sítivo u buněk varlete mloka a sice před dělením. 
Toto poslední udání vztahuje se ovšem na materiál konservovaný. Jemnou 
pravidelnost a pak charakteristickou prý chemickou reakci, jíž liší se vlákna 
ta od nukleinu a paranukleinu, uvádí za důkaz, že zde se jedná o útvary exi¬ 
stující, ne snad vyvolané reagenciemi. 
Mezi jiným kreslí jemné sítivo ve hmotě jádra vajíčka žabího, jehož vla- 
kénka též skvrny jádrové, či těliska nukleinová v jisté poloze udržují Zkou¬ 
máním tohoto posledního objektu jak za čerstva tak za konservace , jsem se 
zanášel, o existenci však sítiva nějakého přesvědčiti jsem se nemohl. 
V nukleolích v jádře buňky vaječné u ryb popírá též Aiierbach 17 ) spojení 
síťovité jednoho s druhým. 
Ze toho druhu sítivo, jak v jádrech vajíček nižších tvorů bývá zobrazo¬ 
váno, na určito u tvorů vyšších není ničím jiným než hrubým artefaktem, lze 
snadno se přesvědčiti. Tak hrubý útvar, jak četní autorové jako základní pro 
jádro buňky vaječné u nižších tvorů popisují a kreslí, nemohl by pozorovateli 
ujiti na materiálu čerstvém. Bylo by možno, že by celé ono sítivo bylo snad 
méně zřetelně znatelné, avšak poněkud přece, a mělo by na praeparátech kon¬ 
servovaných poněkud jednotnější vzezření, než jak to nacházíme. 
17 ) Auerbach : Ober einen sexuellen Gegensatz in der Chromatophilie etc. Sitzbr. d. 
preuss. Akad. Berlin. 1891. 
XIII. 
