16 
Zajímavým jest udání v době nejnovější učiněné Altmannem 18 j o struk¬ 
tuře jádra vůbec. On uvádí, že mohl na základě svých prací na určito se 
přesvědčiti, že skoro všechny tekutiny, které na těle buněčném a dělícím se 
jádře tak výtečně se osvědčují, jsou úplně bezmocný oproti jádru ve klidu a 
způsobují zde destrukci na místě konservace. Zásadu tuto hájil již na sjezdu 
anatomickém ve Vídni roku 1892. On obrací se dále proti některým bada¬ 
telům ( Fromman , Heitzmann, Biitschlí), kteří onu síťovitou či pěnitou skladbu 
plasmatu jádra dokazují, pravě, že jest nutno, ony struktury se stanoviska 
morfologického správně oceniti. Jako positivní výsledek svých badání udává, 
že jest jádro složeno z granul a ona hmota intergranulární má pak skutečně 
vzezření sítiva ovšem velejemného. Sítivo toto, jak ho Altmann popisuje, jest 
skoro až imaginerním a nemá nic společného se sítivem, jak obyčejně se 
v jádře popisuje. Altmann snaží se ovšem všude granulum živé hmoty jed¬ 
notkou pro skladbu učiniti a mohlo by se mu vytýkati, že jeho výklad jest 
předpojatým theorií, avšak důležitým na tom udání jest popření onoho hru¬ 
bého sítiva a pak poukázání jak i nepatrné percentuální změny koncentrace 
konservačních tekutin jsou velkých vlivů na vzezření útvaru zkoumaného. On 
udává: Užijeme-li na objekty ku konservaci molybdenanu ammonatého bez 
kyseliny chromové, tu jeví se jádro pak při barvení jako homogenní; při- 
dáme-li však 0*5 až 1% volné kyseliny chromové ku tekutině oné, tu vystoupí 
ono hrubé sítivo, jak ho různí badatelé popisují a kreslí. Přidáme-li však toliko 
0'25% kyseliny chromové volné ku 2'5% roztoku molybdenanu ammonatého, 
pak lze viděti složení jádra tak, jak dříve po cyaninu popisoval, totiž z granul, 
s velejemným intergranulárním sítivem, a lze pak za jistých okolností i o tomto 
intergranulárním sítivu dokázati, že složeno taktéž jen z jemných granul. 
Jest pak dle Altmanna tato intergranulární síť ona hmota, která při dě¬ 
lení se jádra jako chromatické kličky a vlakénka vystupuje, neb ona dává 
stejnou s těmito reakci. Ona chromatická vlákna a kličky jsou pak taktéž 
složena z jednotlivých chromatinových elementů, jak z Pjitznerových a Balbianiho 
zkoumání známe. 
Granula pak ona, mezi sítivem se nalézající, jsou asi jako v plasmatě těla 
buněčného uložená monoblastická granula jen assimilačními orgány. 
Nelze tedy toto intergranulární sítivo bráti za základní strukturu, poněvadž 
ono vlastně podmíněno jen uloženými monoblastickými zrníčky a kde těchto 
není, není ovšem též sítiva. 
U rostlin a v protoplasmatě prvoků neb nižších organismů může pak 
houbovité složení se objeviti z různých příčin, jako ku př. tvořením vakuol, 
avšak, jak samozřejmým, ani zde tato hrubá síť není základní strukturou 
plasmatu. 
Tato uvedená práce není jedinou, která sítivu jádra popírá význam exi¬ 
stující struktury. Tak udává již Auerbach , 19 ) že jest sítivo v jádře ve klidu 
18 ) Altmann'. Ober Kernstructur und Netzstructuren. Arch. f. Anat. u. Physiol. anat. 
Abth. 1892. 
19 ) L. Auerbach’. Zur Kenntniss der tierischen Zelle. Sitzber. der preuss. Akad. 
Berlin 1890. 
XIII. 
