17 
nahodilým zjevem a že scházeti může. Možná, že jemu již za živa ve hmotě 
jádra nějaká skladba odpovídá, ale jest možno, že mimo tělo živočicha i tam 
povstává, kde mu za živa nic neodpovídá. 
O jádrech různých buněk tvrdí totéž Leydig. 20 ) 
Flemming 21 ) hledě vyvrátiti udání Auerbachovo , podává sám několik pří¬ 
kladů, kde za živa sice nelze sítivo jádra viděti, ale pozorujeme-li buňky ty 
v ústředí jim vhodném, lze vystoupení sítiva toho viděti a bylo by tedy lze 
toliko říci, že jest ono zjevem postmortálním, avšak nikoliv artefaktem, reagen- 
ciemi vyvolaným. Lze pak se dle Flemminga direktně působením reagencií 
ve mnohých případech přesvědčiti, že struktura ona náhle v celém jádře vy¬ 
stupuje, a z toho soudí, že nutně jest praeformovanou. 
Též i to uvádí Flemming na důkaz existence onoho sítiva, že vždy se 
objevuje a nikdy jen nepravidelné shluky na místě něho. Toto tvrzení jest 
nesprávné, neb častěji nalézti lze právě shluky a útvary nepravidelné, než 
pěkné sítivo. 
Udání, že tam, kde není viděti pěkného sítiva a jen útvary nepravidelné, 
jedná se o špatnou konservaci, nemá mnoho váhy, neb když za stejné mani¬ 
pulace obojí útvary se jeví, pak jsou logicky stejně oprávněné. 
Proti Leydigovi uvádí, že u buněk chrupavkových lze prý za živa sítivo 
dobře viděti, zkoumáme-li rychleji, než buňky a jádra zduřovati počnou. 
Zkoumal jsem tento objekt velice často a našel jsem poměry vždy tak, 
jak udává Leydig. 
Plasma u buněk těchto za čerstva nikdy nemá to vzezření, jak od sala¬ 
mandra kreslí Flemming. Nález ten nevím sice čím vysvětliti, neb Flemming 
zřejmě udává, že to buňka živá, ukazující dobře při velmi silném zvětšení 
mitom v plasmatě svém. 
Nechci zde dále na otázku tuto zacházeti, jen k tomu jsem chtěl pouká- 
zati, že i jiní badatelé se vyslovují proti všeobecně takřka ovládajícímu mínění 
o síťovité skladbě jádra za klidu u různých buněk. 
U vajíček ssavčích zkoumaných úplně za čerstva v indifferentní tekutině 
buďto v liquor íolliculi nebo humor aqueus oka téhož zvířete, možno viděti 
vždy, kdy stalo se zřejmým jádro, že jest bud homogenní neb jemně granu¬ 
lované, jak částečně již nahoře uvedeno. 
Při detailnějším zkoumání lze u různých vajíček u vzezření jich úplně za 
čerstva a při nastupujících později změnách nalézti jisté úchylky. Uvedu zde 
jen několik specielních příkladů. 
U staré samice morčete nalézám úplně za čerstva jádra buněk vaječných 
vždy viditelná, jsou bledá, vzezření úplně homogenního. 
Ohraničení jejich jest někdy určitější, jindy méně určité. 
Určitější jest naurčito u vajíček starších. Sítivo nelze v úplně čerstvém 
stavu dokázati. 
20 ) Leydig'. Zelle u. Gevvebe. 1885. 
21 ) Flemming: Ober Unsichtbarkeit lebendiger Kernstrukturen. Anat. Anz. 1892. 
Rozpravy. Ročník II. Třída II. Číslo 13. 2 
XIII. 
