20 
Tak uvádí již Frommann 25 ) hned proti prvním článkům Quineckovým , 
že pohyby ony, jak je dostal v emulsích, naprosto neodpovídají pohybům plas- 
matu tak lehce pozorování přístupným, ku př. u Tradescantia. Taktéž tvrdí 
o nálezech Biitschliho a jeho dedukcích, že nelze je převésti na plasma živé 
a tvrditi, že ono má houbovitou skladbu. Také Apáthy 26 ) obrací se proti de¬ 
dukcím a srovnáváním Biitschliho vztahujícím se vlastně na tomto místě proti' 
pojmutí svalstva. O skladbě protoplasmatu praví, že jest to měkká, elastická 
hmota, která tvaru nabývá podle místa uložení a podle uložených částek 
v plasma to, které ještě nejsou, avšak mohou proměniti se v protoplasma, nebo 
byly protoplasma a jako produktem jeho činnosti se jeví. Pro první lze uvésti 
za příklad zajmutou do těla embryonální buňky částečku žloutku, která jsouc 
asimilována proměňuje se takřka v protoplasma; pro druhou část pak lze 
uvésti za příklad kapku tukovou v buňce tukové a j. 
O konservačních prostředcích udává Apáthy , že nejlepší z nich zachovávají 
tvar protoplasmatu ještě pak, když jiné, v protoplasma vložené součástky již 
dávno vzaly za své. Toto poslední udání jest poněkud podivným, poněvadž 
každému známo, že buňku nijakým způsobem nelze zachovati tak, aby měla 
poněkud jen takové vzezření jako za živa. Ze s těmi našimi nejlepšími fixačními 
prostředky to stojí velice bledě, ukazuje nejlépe ta okolnost, že stále nové a 
nové methody hledí různí badatelé vynalézti, které by to nejlepší dělaly. Jest 
to, jak Kratise v jednom referátu udává, jako v praktické medicině, kde jest 
mnoho léků, tu nepomáhá jistě žádný. 
Které jsou ony Apáthym míněné naše nejlepší fixační prostředky, nevím, 
poněvadž originální práci jsem neviděl a držel se jen excerptu ve Virchow- 
Hirsch Jahresberichte. 
Vytýká-li se BiUschlimu , že při svých pokusech zařídil všechno co nej¬ 
pečlivěji, aby skutečně pěnivou skladbu dostal, jest to úplně neoprávněným a 
mluví vlastně ve prospěch Biitschliho , neb každý chce svoji myšlénku co nej¬ 
podrobněji provésti. 
Pokusy mnou konané nevztahují se na vitální pochody v protoplasmatě 
a na strukturu částek buňky, tedy jádra a těla buněčného za živa, nýbrž jen 
k tomu mají poukázati, že to, co četní badatelé jako za živa existující a jako 
takřka za základní skladbu protoplasmatu považují, lze dokázati i na hmotě 
beze vší struktury, těmitéž reagenciemi, které v histologii jsou obvyklé. 
Chci se zde ještě krátce o tom zmíniti, že u vajíček z úplně zralých fo- 
likulů králíka ani za čerstva ani po působení Flemmingovy tekutiny žádného 
sítiva nenalézám, a leží nukleoly četné obyčejně na některém místě při obvodu 
jádra a sice při sobě. V jedné sérii řezů z ovaria králíka jsem mohl i to kon- 
statovati, že nukleoly či skvrny jádrové ležely ve všech zralosti blízkých vají¬ 
čkách na povrchu jádra obráceném ku povrchu ovaria. Tato stejnost jich ulo¬ 
žení vzbudila ve mně myšlénku, že snad polohou do konservační tekutiny 
uloženého ovaria vlastní tíží na toto místo sklesly. To ovšem by bylo možným, 
25 ) Frommann: Ober neue Erklárungsversuche etc. Anat. Anz. 1890. 
26 ) Apáthy: Ober die Schaumstructur etc. Biolog. Centralbl. 1891. 
XIII. 
