23 
hned z počátku pozorování samovolné několikráte rychle po sobě se opětující 
stáhnutí celého plasmatu a sice stejnoměrně do středu, koncentricky. 
První stažení bylo nejsilnější a po něm následovalo několik slabších jako 
oscilace. Pak vyplnila buňka vaječná opět celou zónu a znova se několika¬ 
násobné ono stažení opětovalo. Na působení nepřirozeného ústředí nebylo lze 
zde mysliti, poněvadž bylo vajíčko pozorováno v liquor folliculi jemu pří- 
slušícím. 
U čerstvých vajíček morčete nalézám taktéž plasma hrubě granulované 
mimo uvedená již místa na povrchu a kolem jádra. U některých starších lze 
bylo i něco oněch lesklých zrníček v centrálních částech pozorovati. Nelze-li 
kolem jádra onen dvorec čistého plasmatu viděti, pak jest to podmíněno po¬ 
lohou jádra na vajíčku. 
U všech tvorů lze toliko někdy určitější jakousi skladbu dokázati v onom 
jasném dvorci plasmatu kolem jádra, které se jeví jako jemňounce radiárně 
žíhaným. Po konservaci obyčejně toto vzezření mizí, ač někdy se velice pěkně 
zachovává. Nejen že vzezření jednotlivých granul a zrníček po konservaci se 
mění, nýbrž i vzezření celé skladby. Již to jest důležitým a na skladbu ne bez 
vlivu, že vajíčko po konservaci se stáhne a jak již výše uvedeno jest toto 
stáhnutí na vajíčku za čerstva pozorovaném směrem ku jednomu pólu onomu 
totiž, kde uloženo jest jádro. Ono tvoří pro srážející se reagenciemi plasma 
vaječné jakýsi fixnější bod a při experimentech s bílkem lze do jisté míry za 
podobný fixnější bod považovati zbylé pod skélkem bublinky vzduchové a lze 
skutečně kolem těchto nebo alespoň v některé části obvodu takovéto bublinky 
pozorovati, že sražen jest bílek ve tvaru jemňounkého sítiva, v němž někdy 
i vlakénka lesklejší převládají. Vždy jest za jednoho i druhého případu sra¬ 
ženina řidší v těchto místech a hustší a stejnoměrnější granulace v místech vzdá¬ 
lenějších. 
Mnohdy utvoří stažený bílek od některého většího fixního místa značně roz¬ 
sáhlou pleteň vlakének podobnou úplně oné, jak ji ku příkladu kreslí O. Hett- 
zvig 27 ) v obr. 40. od Gromia oviformis podle M. Schultze. 
Jednotlivá vlakénka, nejrňznějších dimensí jsou ne nepodobná isolovaným 
fibrilám svalu žlutého u brouků. Lze v nich pozorovati (jak z přiloženého vý¬ 
kresu části takového sítiva v obr. 1. a 2. viděti lze) střídající se větší a menší 
lesklejší částečky. 
Plasma buňky vaječné blíže sledovati lze na praeparátech konservovaných 
jen tehdy, není-li v ně uloženo větší množství částeček deutoplasmatu či žlout- 
kových a jeví se pak jako složené ze síťovitě propletených jemných vlakének. 
V plasmatě buněk vaječných lze za jistých okolností viděti zvláštní tělisko, 
které úplně odpovídá jádru vedlejšímu u jiných buněk. Zmínil jsem se již na 
jiném místě, že hlavně u vajíček z mladých ovarií lze útvar tento dokázati. 28 j 
27 ) O. Hertwig: Die Zelle und die Gewebe. 1898. 
28 ) Janolík: Atrofie folikulů atd. Rozpravy České akad. 1893. 
XIII. 
