25 
leží v konservaci nevhodné. Bylo však též udáváno, že lze na zóně oné do- 
kázati skladbu koncentrickou, tedy úplně nemožnou, při existenci skladby 
prvně uvedené. 
V novější době uvedena skladba zóny opět v nový proud, hlavně ně¬ 
kterými udáními v době novější, na vysvětlení jí se vztahujícími. Chci zde 
toliko na udání Retziovo 32 ) poukázati, které vyslovil na sjezdu anatomickém 
v Berlíně. Retzius shoduje se v jistém ohledu se starším udáním Flemmingovým , 
který taktéž popisuje četné můstky protoplasmatu od vajíčka ku buňkám 
granulosy se táhnoucí a jemné sítivové pletení na hranici zóny tvořící. 
Otázka po skladbě zóny vlastně vyšla z toho, že hledána t. zv. mikro- 
pyle, otvor to u některých nižších tvorů známý, jímž mohou spermatozoa do 
vajíčka vniknouti. Již Pfliigera (1. c.) zajímala otázka tato nad míru a on vy¬ 
myslil celý mechanismus i otvírání se oné mikropyle. V nejnovější době po¬ 
pisuje Holi (1. c.), mykropyle u vajíčka člověčího, které, jak již jinde jsem 
uvedl, jest jistě zacházející vajíčko. 
Jest to zvláštní s hledáním tohoto útvaru a úplným ignorováním známých 
věcí, které zřejmě k tomu poukazují, že pro vnikání spermatozoí není naprosto 
ničeho takového potřeba. Pohlédneme-li ku př. jen na obrazy Bischoffovy 
a Reinovy (1. c.), tu vidíme, že spermatozoa leží v zóna v libovolné poloze 
ne snad radiárně, jak podle oné popsané radiární struktury zóny souditi by 
se dalo. 
Již z toho následuje, že zóna sestává z látky měkké a sice tak měkké, 
že na kterémkoliv místě mohou spermatozoa v nejrůznějších směrech ji pro- 
niknouti. 
Lze pak se skutečně direktním pozorováním pod mikroskopem o tom 
přesvědčiti, že jest ona alespoň u vyvinutých vajíček značně měkká. Lze totiž 
viděti po přidání reagencií, že se mnohdy až na čtvrtinu původního objemu 
svrašťuje a to, co týče se její tloušťky. Při tom nabývá z pravidla na vajíčku 
isolovaném koncentrické skladby. 
Leží-li vajíčko ve folikulu v kumulu, pak jest zóna od buněk granulosy, 
k nimž geneticky přísluší, stejnoměrně držána a pak objevuje se mnohdy velice 
pravidelné radiární žíhání na ní, nebo rozpadá nepravidelně ve větší neb menší 
oddíly. Mnohdy v ní povstávají značné vakuoly a tu chování toto samo po¬ 
ukazuje k tomu, že za čerstva ona jest na určito značně řídká. 
Hustší konsistence jest zóna jen při zacházejících vajíčkách, při nichž 
tvoří mnohdy na způsob tuhé homogenní membrány obal. S těmito poměry 
dlužno též počítati, zkoumáme-li skladbu této vrstvy, vajíčka obalující. 
Paladino , 33 ) uváděje některé příklady scházení zóny u vajíček, dochází 
k tomu výsledku, na který již ve dřívější své práci upozornil, 34 ) že: »... in ogni 
32 ) Retzius: Die Interzellularbrucken des Eierstockeies etc. Verhandl. der anat. Ge- 
sellsch. Berlin. 1889. 
33 ) Paladino: I ponti intercell. tra l’uovo ovarico etc. Anat. Anz. 1890. 
34 ) » Ulteriori ricerche sulla distr. e sul rinnovamento continuo del parench. 
ovarico. Napoli. 1887. 
XIII. 
