6 
tak že štěrbina mezi nimi značně menší byla než na straně zdravé. Očkovaná 
polovina obličeje činila vůbec dojem ztuhlosti. Dojem ten byl vyvolán patrně 
oním uvedeným křečovitým stažením nosu a pysku k očkované straně. Nej- 
přesvědčujícím však zjevem, že skutečně zde o křeče a ne o paresu se jedná, 
bylo chování se ucha na straně očkované. Ucho této strany bylo totiž u všech 
zvířat, jež jsem do hlavy očkoval, křečovitě ku hlavě přitaženo, kdežto ucho 
strany neochrnuté bylo vztyčeno jako u zvířete zdravého. Časem však ucho 
na očkované straně přece poněkud se vztyčilo, leč na zaklepnutí na klec ihned 
k tělu těsně přitaženo bylo; patrně jednalo se tu o křeč tonickou, jež časem 
o něco se zmírnila, leč následkem křečovitého záchvatu vyvolaného podráž¬ 
děním akustickým vždy opět většího stupně nabyla. 
Svaly lícní na straně neočkované jevily poměry zcela normální a pohyb¬ 
livost jejich, což vzhledem ku straně očkované zvláště nápadně při čenichání 
zvířete vystupovalo, byla zcela normální. 
Na základě zmíněných křečí jednostranných jevil se obličej takto očko¬ 
vaných krys význačně asymetrickým. U všech zvířat vystoupil též velice záhy 
po svrchu popsaných příznacích úporný trismus, tak že zvířeti sebe menší 
oddálení dásní úplně bylo nemožné. 
Téměř zároveň s vyskytnutím se trismu objevilo se často křečovité stažení 
extremity přední na straně očkované, o něco později i stažení extremity druhé. 
Rozšíření se tetanu na svalstvo trupové nebylo příliš patrné, a i když se 
vyskytnul povšechný tetanus, nebylo trvání jeho dlouhé; smrt zvířat dostavila 
se pravidelně druhého dne trvání shora vylíčených příznaků. 
Nevystoupila tedy ani při mých pokusech na bílých krysách zemí kona¬ 
ných, , právě tak jako při experimentech Brunnerových ^ čistými kulturami 
bacillu tetanového na morčatech a králících provedených , obrna nervu lícního, 
nýbrž dostavily se pouze, právě jako při pokusech Brunnerových, tonické křeče 
očkované krajiny lícní. 
Dotyčné chování se mikrobů tetanových ve zvířatech očkovaných vyplývá 
z mých pokusů toto: Při posmrtném ohledání rány nalezeny vždy dosti četné 
bacilly Nicolaierovy. Ihned po smrti nevyskytovaly se vsak vČtsinou bacilly 
sporami opatřenéavšak jiz po dvou az třech hodinách nalezeno bacillu se 
sporami dosti veliké množství. 
Při vyšetřování za živa pravidelně nenalezeny bacilly se sporami, a i když 
někdy konstatovány býti mohly, byla oprávněna domněnka, že jsou to spory 
ze země k očkování užité pocházející, jež do té doby neměly ještě času 
vzklíčiti. 
Z uvedeného lze souditi, že tetanové spory ku vzklíčení vyžadují delší 
doby a že nej příznivější podmínky ku sporulaci povstávají po smrti zvířete. 
Mimo zem užil jsem k očkování též třísek, smočených hnisem ran zvířat 
tetanických. 
V těchto případech očkoval jsem buď zevně do krajiny lícní neb vnitř 
v dutině ústní. 
Zvířata očkovaná vnitř úst měla napodobiti případy tetanu hlavy bez 
poranění zevního, a měli jsme tu na mysli specielně případ Buissonův (lh), 
XIV. 
