7 
crista sagittalis s přirozenou podélnou rýhou, která hlínou pokryta byla; když 
jsem byl hlínu vodou a kartáčkem odstranil, seznal jsem, že rýha ta ostrým 
hrotem (asi pazourkem) podél vnitřních stěn poškrábána jest; vedle rýhy této 
viděti ještě jednu slabou rýhu, původně hrotem učiněnou. 
Několik měsíců mladému zvířeti náležejí: Kosť ramenní a kosť stehenní, 
obě bez epiphys, úlomek holeně (tibia), kosť patní (calcaneus), holen bez 
epiphys, úlomek kosti stehenní na obou koncích ohryzené. Poněkud staršímu 
zvířeti náležejí: zlomek kosti ramenní a úlomek kosti stehenní. 
Sus spec. 
Úlomek hořejší čelisti se stoličkou 2., 3. a 4. zdá se býti pro Sus euro- 
paeus Pall. velmi slabý, spíše se blíží tvaru Sus palustris Rútim. Podotýkám, 
že podobný slabý tvar nalezl jsem též v rozsedlině sudslavické a v diluviu 
mladším dolnorakouském. 
Rhinoceros tichorhinus G. Fischer. 
Uvádím nálezy sem příslušící pod společným starým názvem, Cuvierovi 
nesprávně připisovaným, jelikož z úlomků okončin těch nedá se určití, náležejí-li 
tvaru Atelodus antiquitatis Brdt. anebo Atelodus Merckii Brdt., zdá se však, 
že by spíše náležely tvaru poslednímu. Jsou to: 
Půl dolejšího, uraženého a ohryzeného kloubu kosti ramenné; ulomená 
a ohryzená střední část téže kosti, hořejší část ohryzená kosti vřetenní, dolejší 
konec téže kosti, při kopání přelomené, úlomek lopatky (scapula), při kopání 
porušené, střední část kosti holenní, na obou koncích ohryzené a uprostřed 
poškrábané, úlomek kosti bederní, ohryzené a s násilným řezem na os ilei 
i na os ischii opatřené. 
Elephas prhnigenius Blumb. 
Úlomek velmi silného tesáku od konce alveolárního (v. tab. I. obr. 4.); část 
tato musila býti původně odlomena a nejspíše hrotem na ulomené jakož i na 
vnitřní straně poškrábána, jak obrazec náš ukazuje, kdežto větší štěrbiny 
mohly by pocházeti od zubů šelmy, snad hyeny, ač na kosti té není ničeho 
ku hlodání. Sem náleží nejspíše též úlomek dolejší části kosti holenní, patřící 
zvířeti mladému; úlomek jest na obou koncích ohryzený a na zadní ploše hro¬ 
tem očividně poškrábaný; dále několik kusů úlomků velkých kostí velmi vá- 
penitých, které u zdi vápencové uloženy byly. 
Bos spec. 
Hořejší stolička poslední a úplně Zachovalá kost nártní (metatarsus) 
jsou pro Bos primigenius a Bison priscus velmi slabé, spíše by mohly náležeti 
plemenu domácího tura (Bos taurus L) prostředního vzrůstu nebo tvaru Bos 
XV. 
