12 
že kosti dostaly se sem vodou, ač ne z velké vzdálenosti, nýbrž z poblíž, 
jelikož okraje úlomků nejsou vodou omlety. Ze pak některé zbytky v ruce 
člověka diluviálního se octly, ano že nejspíše větší část jejich rukou lidskou 
roztlučena byla, o tom nelze též vážně pochybovati, ať již člověk ten v sluji 
samé aneb spíše v blízkém okolí se zdržoval. Jednotlivé kosti, zvláště ohryzené, 
mohly do sluje býti i šelmami zavlečeny. 
Zajímavým stává se dále nález ve sluji »Turské Maštale*, porovnáme-li 
jej s nálezy z rozsedliny louvernénské a z poblíž ležící sluje louvernénské 
(Couloir de Louverné e Grotte de Louverné) ve Francii vyskytujících se ve 
vápenci uhelném, jež A. Gandry popisuje. 14 ) 
Z rozsedliny louvernénské uvádí spisovatel ten: několik přitlučených pa¬ 
zourků, Ursus íerox, Meleš taxus, Mustela (foina), Canis vulpes?, Canis lupus, 
Hyaena crocuta race spelaea, Felis leo, Felis spelaea, Felis pardus (mnohem 
silnější a větší, než tvar mnou popsaný), Aretromys marmotta, Lepus timidus, 
Elaphus primigenius, Rhinoceros tichorhinus, Sus scropha, Equus Caballus, 
Bos (primigenius a taurus), Cervus elaphus (race ordinaire et canadensis), 
Cervus tarandus, Anas, Mergus, Rapace diurne. Z Grotte de Louverné: Hyaena 
spelaea, Canis vulpes, Rhinoceros tichorhinus, Equus Caballus, Bos a Cervus 
tarandus, na jehož ulomeném parohu nalézá se podélná rýha pazourkem 
učiněná (por. tab. XI. obr. 11.). Sob v »Turské Maštali« zastoupen neni, z če¬ 
hož soudím, že člověk sotva se zdržoval v jeskyni té, neboť v poblížní jeskyni 
Sv. Ivana čili v Sluji srbské zbytky soba jsem určil; za to jest zde zastoupen 
kozorožec, který v couloiru louvernénském schází. 
Společná zvířata s »Turskou Maštalí« jsou: Canis vulpes, Hyaena spelaea, 
Elaphus primigenius, Rhinoceras tichorhinus, Equus Caballus, Bos a Cervus 
elaphus canadensis; příbuzná: Canis lupus a Lupus vulgaris fossilis, Ursus 
ferox a Ursus spelaeus, Felis pardus a Leopardus pardoides, a Sus. 
Jest tudíž veškerá zvěř »Turské Maštale« zastoupena v couloiru louver¬ 
nénském buď totožnými neb příbuznými tvary, až na kozorožce. Ano i veli¬ 
kost a mohutnost nejenom dolejší čelisti hyeny jsou totožný (por. Gaudry: 
tab. IV. obr. 8.), nýbrž i zuby a paroh obrovského jelena (por. Gaudry: 
tab. X. obr. 2. a 3.). Hlavně jest tu zajímavá i okolnost ta, že v obou nale¬ 
zištích jest dolejší část parohu jelena obrovského podobným způsobem za¬ 
chována, tu i tam jsou dolejší dvě větve ulomeny, jenže na obrazci Gaudryově 
(tab. X. obr. 3.) není pozorovati řezu, aniž se spisovatel o nich v textu zmiňuje. 
Kosti z rozsedliny louvernénské jsou též ponejvíce roztlučeny; hyenou 
ohryzených jest mnoho a přec je do rozsedliny té hyena nezavlekla, jelikož 
se tam sama dostati nemohla, tím méně člověk. Soudí tudíž Gaítdry , že kosti 
i hlína naneseny do rozsedliny vodou, což však nevadí tomu, že kosti snešeny 
býti mohly poblízku člověkem aneb zvěří; nikde však, kde člověka nebylo, ne¬ 
nalézá prý se takové množství kostí rozbitých pohromadě. Spisovatel uvádí ku 
konci (p. 61.), že zbytky couloiru louvernénského náležejí stáří diluvia pařížského, 
že spadají do téže doby geologické, ač snad do období rozdílného. Okolnost ta, 
l4 ) Alb. Gaudry Matériaux... Paris 187G. 
XV. 
