10 
místech byl minimum, čímž vyplynula tato definitivní soustava elementů para¬ 
bolických : 
A. (parabola). 
T= 1881, V, 20*463703 stř. Berl. času 
ca = 173° 44' 38"0 9 j 
9 =z 126 2 7 51*5 4 stř. aekv. 18810 
/= 77 55 29*1 7 
lgq = V 771 7828 
Zbývající chyby jednotlivých normálných míst jsou tyto: 
A X. cos p A p 
II + 10"7 9 + 1"4 S 
III + 8-3 3 4-3-0, 
a součet čtverců zbylých chyb jest tedy 
2 1 [A A] = 197*0 . 
Jak se dalo očekávati, pouhým přibráním nových pozorování při podržení 
supposice parabolické dráhy nebylo dosaženo lepšího přilnutí nově vypočtené 
dráhy k utvořeným normálným místům, což se snadno pozná, srovnáme-li 
uvedené úchylky s obdobnými úchylkami při výpočtu pana dra. Grussa, 
kde bylo: 
A X . cos p A p 
II + 11% — 1"6 4 
III + 7*5 0 — 0*4 4 , 
takže součet čtverců zbylých chyb tu byl 
2[AA\= 191*2. 
Obě tyto hodnoty charakterisující přiblížení se skutečné dráze jsou tak 
blízko stejné, že nelze té neb oné soustavě přednost dáti. 
* * 
* 
Již předem byly uvedeny důvody, proč lze daleko lepšího souhlasu oče¬ 
kávati od dráhy hyperbolické, což se také provedeným výpočtem plnou měrou 
potvrdilo. Následkem toho bylo nutno považovati kométu 1881 II vskutku 
za jednu z těch nečetných, které dle daných pozorování a výsledků výpočtu 
aspoň v časovém rozmezí těchto pozorování (nehledě k dalším změnám dráhy 
perturbacemi) po dráze hyperbolické se pohybují. Pro tuto zajímavost, která 
přiměla nás, abychom nespokojili se tímto vlastně negativním výsledkem roz¬ 
hodli jsme se užiti methody Hornsteinovy pro dráhy přibližně parabolické. 
Předem supponována poloosa hyperbolické dráhy 
a = — 20 , 
XVI. 
