8 
ona vnitřní, tužší vrstva pouzdra není všude stejnomérně tlustou, nýbrž na 
místech hrbolkův a vln polovřetenitě jaksi zduřuje, takže vnější kontura jest 
rovná, vnitřní pak nepravidelně vlnitá. Druhým zjevem pozoruhodným i pro 
výklad celé affekce asi dosti důležitým zjevem v těchto částech jsou vazivové 
lištny nástěnné. Jest jich několik. Největší z nich, útvaru i velikosti processus 
falciformis durae matris, ve střední části vysoká 32 mm , táhne se od rozhraní 
svrchní a střední třetiny srpovitého, dříve již popsaného, směrem na levo a dolů 
po zadní ploše kysty, čím dále v levo, tím nižší se stávajíc, až na svém konci 
rozštěpí se v několik nízkých, paprskovitě se rozbíhajících trámců vazivových, 
jež nenáhle do okolí se ztrácejí. Druhá, větší lištna vazivová táhne se od 
vnějšího konce této poslední směrem kolmým dolů po zadní stěně. Jest to 
tuhý, asi 2 — 3 mm tlustý provazec výšky 1—2 mm. Nej hodnější pozornosti 
jest poloměsíčitá blánitá řasa nástěnná, jež táhne se horizontálně po zadní 
stěně kysty na rozhraní horní třetiny prosté nádorů a dolních dvou třetin, 
jež posety jsou vály nádorovými již vylíčenými. Rasa ta jest asi 6—7 cm 
vysoká, okraj srpu nerovný, roztřásněný, obrácený šikmo vzhůru a vpřed, 
čímž svrchní plocha přepážky téměř zadní se stává a přikládá se ku stěně 
kysty, tvoříc takto chobot jakýsi, dosti prostranný. Na spodní či přední plochu 
srpu bezprostředně přecházejíce nasedají ony vály nádorové, výběžky pásem, 
jichž skupina souvislá právě tu končí. 
Přední a hoření oddíl kysty jeví poměry dosti jednoduché: Stěna kysty 
jest dvojvrstvá, vnitřní plocha, hlavně v okolí měsíčité přepážky dělící, na stěně 
zadní mírně hrbolatá, šedohnědé barvy. Od konce doleního té přepážky po 
laterální stěně pravé vaku táhne se po ploše vnitřní směrem od zadu vpřed 
horizontální, nízká lištna zdélí 9 cm> jež nenáhle se ztrácí předním koncem 
v povrchních vrstvách stěny. Pod lištnou při mediálním jejím konci nádorek 
velikosti ořechu vlaského, hrbolatý, nasedající stopkou širokou, tuhý. Podobný 
nádorek, o něco objemnější, nasedá stopečnatě na přední plochu vaku v právo 
od dolního úhlu řezu chirurgického. 
Veškeré, dosud vylíčené poměry byly dosti prosté: Veliká kysta biloku- 
lární, jejíž stěna dvojvrstvá z části kryta jest nádory uvnitř nasedajícími, z části 
jest hladká, pouze několika nižšími i vyššími řasami a lištnami nástěnnými 
opatřena. Poměry mnohem spletitější postiženy byly v dolním pólu vaku pod 
dělící řasou půlměsíčitou, zej měna v přední části a v pravém boku dolní tře¬ 
tiny vaku, lede uložena jest nejmohutnější skupina nádorů, vyplňujících celou 
téměř prostoru dolní třetiny vaku. Sem v tato místa, jak již pověděno bylo, 
vniká ureter s cévami renálními. Po pánvici ledvinné není téměř stopy, močo- 
vod pouze, dříve než v nádory vústí, rozšiřuje mírně kuželovité, načež dělí 
se již v nitru vaziva i nádoru v několik větví (calices majores) Tu především 
snaha naše směřovala, aby konstatován byl poměr obou vrstev stěny vaku 
k nádorům, ale přes nejlepší vůli naši nebylo možno na jisto postaviti, v jakém po¬ 
měru k nim nalézá se ona vnitřní vrstva vaku, která nádorům dříve popsaným 
sloužila za spodinu. Ohromně zbujelé nádory tohoto místa porušily úplně tyto 
jednoduché poměry, pouze konstatovati bylo lze, že peritoneum povlékající 
bok kysty, respective tyto nádory, bezprostředně přechází v radix mesenterii. 
XX. 
