15 
o myomech 3 ) upozorňuje na následující: »Ungleich seltener ist in den Myomen 
eine andere Form der regressiven Umbildung, namlich Erweichung. Zuweilen 
sah ich sie inmitten fester Knoten beginnen, indem einzelne Stellen sich in 
ein weiches, gelblich weisses wie flockiges Gewebe umwandelten; bald traten 
hie und da Lúcken mit klarer Flůssigkeit auf, in deren Umgebung das Ge¬ 
webe ungemein zart und zu lángeren, fádigen Strángen ausziehbar war. Die 
Veránderung schien mir von dem Bindegewebe auszugehen, weiches stellen- 
weis nóch Bůndel von Fasern, an anderen Stellen dagegen eine undeutlich 
streifige, mehr amorphe, hie und da punktirtfórmige Masse zeigte, die mikro- 
skopisch wenig elastische Fasern, hie ud da Kerne, sehr Jiaufig abcr eigenthiim 
liché, rundliche, und etwas kcrnige, fast an Ganglienzellen erinnernde, roscn- 
kranzformig an Fáden aufgereihte Anschwellungen zeigte. Die Muskelfasern 
waren an manchen Orten noch deutllch erhalten, jedoch gleichfalls kórnig, 
punktirt »wie Linsenfasern bei Catarakt; an anderen Orten sah man sie 
nebst ihren Kernen zu einem granulirten Detritus zerfallen.« 
Jak si však vysvětliti onu okolnost, že právě ve tkaní regressivní změně 
propadající takové bujení by se etablovalo? Příčinu toho objasniti bylo by 
arci nesnadným, ale možno přece aspoň upozorniti na řadu analogií. Při de- 
degeneraci parenchymatosní jater, ledvin, vedle změn regressivních nalézáme 
hojné bujení buněk epitheliálních, ba jak se zdá, i některé aspoň z interstitiel- 
ních dispersních infiltrátů, které dosti často v průběhu »nephritis parenchy- 
matosa« se vyškytají, děkují původ svůj bujení fixních elementů vazivových. 
Při voskové degeneraci svalstva velmi záhy stopovati lze příznaky regenerace. 
Podobně při cyanotické atrofii pozorujeme současně hyperplasii vaziva atd. 
Aby mohla tato otázka definitivně býti rozluštěna, nutno, jak patrno, 
ještě pilně pátrati po celé řadě podobných zjevů, a tyto přísné kritice pod- 
robiti. 
Zprávy o vzniku a množení se hladkého svalstva, pokud v literatuře jsou 
zaznamenány, velice sobě odporují: Vogel, Kolliker a Runge 4 ) tvrdí, že buňky 
hladkého svalstva v myomech povstávají přeměnou kulatých buněk infiltrátů 
ve tvary vřetenité, i uvádějí, že mohou sledovati všechny přechody od kulaté 
buňky až k dokonalé buňce svalové. Virchow nepopírá sice možnost množení 
se tímto způsobem, ale sám spíše kloní se k náhledu, že svalovina vzniká 
množením se praeexistujících buněk svalových, důkazy o správnosti svého ná¬ 
zoru však nemohl podati. Dělení vláken nikdy neviděl, pozoroval pouze jednak 
neobyčejně hypertrojická vlákna i jinak naopak fascikule vlakének svalových, 
obzvláště jemných a o těch domnívá se, že snad vznikly proliferací z praeexi¬ 
stujících buněk. 
Konečně mimovolně přicházíme ku thématu, zdaž pravdivá jsou tvrzení 
některých autorů, že vlákna příčně pruhována vzrůsti mohou z vláken hlad¬ 
kých. Autoři, kteří obírali se histologickým studiem myosarkomů striocellu- 
lárních v ledvinách, většinou o možnosti té jsou přesvědčeni, i poukazují na 
3 ) Virchowova Onkologie svazek III., str. 115 — 116 . 
4 ) Onkologie Virchowova sv. III., str. 100 . 
XX. 
