4 
zakulacené bacilly, s centrálními sporám podobnými partiemi, jež v celku málo 
intensivně se barvily a které Rheiner za bacilly tyfové rozpoznal. Myslí pak, 
že bacilly tyto, ač differencielně diagnostický důkaz neprovedl, process tento, 
jejž pojmenoval erysipelas tyfosum , vyvolaly. Hólscher ') pak sestavil výsledky 
2000 sekcí individuí tyfem zhynulých, z nichž vysvítá, že komplikace při tyfu 
abdominálním velmi často na různých částech a v různých orgánech těla při¬ 
cházejí, a myslí, že z většího dílu tyto »jedem tyfovým« vyvolány jsou, v men¬ 
šině pak smíšenými infekcemi. 
Komplikace zmíněné ve většině případů jsou příčinou letálního zakončení. 
Mimo tyto řidčeji však přicházejí na sklonku průběhu onemocnění ty¬ 
fových zvláštní affekce hnisavé , jichž aetiologický moment doznává taktéž te¬ 
prve v novější době bakterioskopicky řádného objasnění, a jelikož prací v pří¬ 
čině té jest velice poskrovnu, zdá se nám býti každý příspěvek do oboru toho 
zasahující velice cenným. 
K vůli přehlednosti zmiňuji se o rozdělení, jehož přidržuje se prof. Hlava, 
jenž ve svých výkladech upozorňuje vždy na tyto nálezy makroskopické. 
1. Tyf s charakteristickými změnami v ileu. Vedle toho jednoduchá hyper- 
plasie žláz mesenteriálních. Tumor lienis acutus. Degeneratio parenchy- 
matosa hepatis et renum, svalu srdečního; případně hypostasa v plících; 
vosková degenerace svalů. 
2. Tyf v ileu, tyfosní nekrosy ve žlázách mesenteriálních, slezině, hrtanu, 
zřídka v játrách, ledvinách, bronchech, dřeni kostní. Lobulární pneumonie. 
Kruposní pneumonie. 
3. Tyf v ileu, septické nekrosy, infarkty v žlázách mesenteriálních, slezině, 
játrách, ledvinách. Vředy hrtanu. Hnisavé záněty různě lokalisované 
(pleura, dřeň kostní, periost, klouby, meningy, mícha etc.). 
Hnisavé tyto processy v průběhu tyfu se dostavující povstati mohou asi 
trojím způsobem: 
a) sekunderní invasí kokků pyogenních, tedy streptokokky, staíylokokky, 
neb diplobacillem Fránkel-Weichselbaumovým; 
b) sekunderní smíšenou infekcí mikrobiotickou, t. j. kokky pyogenními neb 
i jinými a bacillem tyfosním; aneb 
c) vyvolány bývají výhradně úěinkem bacillu tyfových. 
Ad cl) Vysvětlení prvního způsobu, t. j. sekunderní invase streptokokko- 
vité, velmi snadno si učiníme na základě toho, že předem supponovati mu¬ 
síme, že zárodky pyogenních kokků (hlavně streptokokků) ve střevě skrývati 
se mohou, uvážíme-li dále, že tyto v normálním sekrétu dutiny ústní se na¬ 
lézají, a připomeneme-li, že většina jich, jak Miller 2 ) dokázal, bez ztráty viru- 
lence své žaludkem projiti může. Pro snadné vyskytnutí se této sekunderní 
infekce kokkovité svědčí dále, že skoro v každém tyfosním vředu nalézáme 
*) Hólschner, Ueber die Komplikationen bei 2000 Fállen von letalem Abdominaltyfus. 
Miinch. m. W. 1891. Nro 3. 4. 
a ) Miller, Ueber Gáhrungsvorgánge im Verdauungstract und die dabei betheiligten 
Spaltpilze. D m. W 1885 Nro 40. pag. 815. 
XXI. 
