o 
vždy hojně kokkovitých útvarů, jež patří asi do řady streptokokkň pyogen- 
ních, ač kultivováním doposud za tyto rozpoznány nebyly. Dokázáno bylo 
však dále, že pyogenní kokky z tyfosních těchto ulcerací do žláz mesenteriál- 
ních, sleziny a krve vniknouti mohou, a sice pozorováním Reklingshausena, 
Ebertha, Gaffkyho, Hlavy, Frindlándera a Sengra. Leč možná, že i z jiných 
míst hlavně z kůže (časté furunkule při tyfu) a dutiny ústní z tyfových vředů 
laryngeálních vnikati mohou do organismu průběhem tyfu seslabeného. Průběh 
případů takových podobá se ovšem onemocněním septickým a v literatuře 
ač spoře jsou popsány. Takový podobný případ pozoroval a popsal proí. 
Hlava. 1 ) 
Nemocný přijat na oddělení prof. Eiselta s pathognomonickými příznaky 
tyfu střevního. Tyfus pravidelně proběhl až do 4. týdne, opět na to vystou¬ 
pila horečka, vyskytl se erythém na hlavě a pojednou kollaps ve značném 
erythému a rychlá smrt. 
Poznání pitevní: Vředy tyfové hojící se. Nádor sleziny. 
Zvrhlost parenchymatosní ledvin a jater. Akutní oedem plic. Hyperaemie 
mozku, střev a haemorrhagie v pokožce a ve sliznici střevní. Erythema kůže. 
(Erythema septicum in tyfo.) 
Z resultátů bakteriologických vysvítá, že vypěstěn byl jak ze sleziny tak 
z jater a ledvin výhradně streptococcus pyogenes. — Affekci tuto vysvětlu¬ 
jeme si asi tím, že po odběhlém tyfu nastala infekce druhá, streptokokková, 
kteráž asi ze vředů vycházela a vedla k mocnému rozmnožení mikrobů těchto 
v oběhu krevním, jež toxický vyvolaly erythem. — Pro tuto sekund, infekci 
dále mluví E. Fránkel a Simonds, Holmes, Stern a Hirschler i jiní. 
Ad b) Smíšená infekce, t. j. sdružení pyogenních kokků s bacillem tyfosním 
není velmi řídkou; v literatuře však našel jsem jen jediný takový případ; 
Anton a Futterer (Untersuchungen uber Tyfus abd. Munch. m. W. 1888. 
Nr. 19.) isolovali z hnisu parotidy 3 druhy bakterií: 
1. bacillus tyfi, 
2. staf. pyog. aureus, 
3. strept. pyogenes. 
Nemožno ovšem a priori rozhodnouti, zda hnisání zde vyvoláváno bývá 
výhradně jen kokky pyogenními neb jen bacilly tyfosními, neb jedná-li se 
o hnisání způsobené associací obou druhů. Definitivní rozhodnutí v příčině 
této jest velmi těžké. Nám zamlouvá se nejvíce mínění to, že hnisavé processy 
této kategorie vyvolány bývají sdruženým účinkem obou bakterií, kde totiž 
jedna o sobě virulencí již sesláblá není s to, aby rozvinula samostatně účinek 
svůj. Opírám mínění své o experimenty, jimiž kontroloval jsem údaje Trom- 
betty, 2 ) jenž již dříve ukázal, že smíšená infekce hnisání valně podporuje. 
Trombetta totiž pozoroval, že očkováním virulentních mikrobů hnisání podmi- 
') Hlava, Sborník lékařský, sv. II XIV. Další příspěvek ku seznání »haemorrhagické 
infekce«. 
2 ) Trombetta , Die Mischinfektion bei den akuten Eiterungen. C. f. B. u. P. Bd. XII. 
Nro 4. a 5. pag. 121 
* 
XXI. 
