13 
Poslední pak případ, který ještě uvésti mohu, publikován byl, když již 
práce tato nalézala se v tisku, Weintraudem. *) U individua stiženého tyfem, 
jež před třemi lety před onemocněním tímto zachváceno levostrannou exsu- 
dativní pleuritidou, vyvinul se ve čtvrtém týdnu průběhu onemocnění tyfového 
levostranný empyem pleurální. Punkcí v VII. intercostální prostoře axillární 
čáry vyprázdněn byl hnis tuhý, žlutavý, hlenovitý, v němž mikroskopicky 
vedle hnisavých tělisek dokázány bacilly velice pohyblivé, jež kulturelně, mor- 
fologicky i tinctorielně jako bacilly tyfové rozpoznány byly. Průkaz toho pro¬ 
veden exaktně. Za 17 dní po první punkci vyprázdněn byl týž hnisavý ex- 
sudát, bacilly však z tohoto vykultivované při applikaci intraperitoneální mo- 
riatum utrpěly na své virulenci, dříve tak značné. — V případě tomto jedná 
se tedy o jakési locus minoris resistentiae, povstalé přestálou pleuritidou dří¬ 
vější, kdež bacilly tyfové byly s to hnisání vyvolati. 
Další positivní resultáty v literatuře zaznamenány jsou Rouxem a Vi- 
nayem, Colzim, Belfantim, Orloffem, obšírnější však pojednání autorů těchto 
nebyla mně přístupna. 
Shrneme-li pak celou literaturu o thematu tomto, seznáváme, že celkem 
prozkoumány v průběhu tyfu s positivním resultátem komplikace tyto: 
Abscešsy slezinné : 1 : 
Empyem měchýře žlučového : 1 : 
Empyem pleury : 5 : 
Infiltrát zvláštní bérce (snad 
periostitis ?) : 1 : 
Meningitis : 1 : 
Orchitis : 2 : 
Osteomyelitis tibiae : 2 : 
Otitis media purulenta : 1 : 
Periostitis : 9 : 
Peritonitis purul. : 2 : 
Strumitis : 2 : 
Zhnisání žláz mesenteriálních : 1 : 
Roux a Vinay. 
Gilbert a Girode. 
Loriga a Pensuti, Valentini, Belfanti, Kelsch, 
Weintraud. 
Rosin a Hirschel. 
Kamen; náš případ jest druhým. 
Ta vel a Belfanti. 
Ullmann a Dupraz. 
Destrée. 
Achalme, Ebermaier (2), Valentini, Ray- 
mond, Orloťf, Barbacci, Peán a Cornil. 
Lehmann a A. Fránkel. 
Kummer a Tavel, Dupraz; náš případ jest 
třetím. 
Lehmann. 
Případů těch jest tedy po skrovnu; nemíním však proto, že bac. tyfi 
sám o sobě jest jen řídkým vyvolávatelem hnisavých processů tak zv. post- 
tyfosních a spíše zdá se, že podobné případy jen pořídku podrobovány byly 
bakteriologickému zkoumání. 
Probrav pak veškery protokoly pitevní našeho pathologického ústavu 
českého shledal jsem, že od 17./X. 1883. do 10./1II. 1893 pitváno bylo 165 pří¬ 
padů tyfu. Z těchto bylo 
') Weintraud, Ein Fall von Typhusempyem Berl. klín. Wochenschr. 1893, Nro 15. 
XXI. 
