4 
K úsudku tomu nesvádí mne ani tak onen vápenný rum jako hustota 
jich kladení, z kterého soudím na pochování bez rakve, což může být opět jen 
při moru. 
Z nalezených v kryptě nej mladších mincí byly »bílé peníze« Vladislava 
a Ludvíka Jagellonců; ku 2 mincím z konce 16. století nepřihlížím, jelikož ne¬ 
patří zajisté k udanému nálezu, jsouce objeveny brzo pod dlažbou ulice. Proto 
kladu čas, kdy sem k hromadnému pochovávání přijít mohlo, do doby moru 
buď ku konci panování Ludvíka krále, nebo v první čas panování Ferdinanda I. 
Větší mor, který v Praze řádil, byl (»Staří letopisové čeští« od Palackého na 
stránce 440) roku 1520 za panování Ludvíka (1516—1526) a druhý nejbližší 
mor řádil dle Hammerschmida Prodr. Prag. str. 671 r. 1542 za panování Fer¬ 
dinanda I. Spíše však bych se klonil k náhledu o době pochovávání mrtvol 
do krypty za moru rofoi 1520 ; v rumu nalezené mince zdají se tomu nasvěd- 
čovati.« 
Dozvěděl jsem se příliš pozdě o tomto zajímavém nálezu; nicméně po¬ 
štěstilo se mi laskavostí pana arch. Wiehla a p. ing. J. Heraina*) změřiti a si 
nakresliti poslední ještě neodvezené lebky, — celkem 20. 
Lebky, které byly, mimochodem řečeno, barvy světložluté, a čisté jako 
macerované, byly zkoumány na nalezišti samém, vlastně v kapli sv. Barbory 
tehdy vyprázdněné; od každé jsem si načrtal výkresy ve všech normách, každou 
jsem popsal a změřil zvláště. Měření se dělo skoro úplně dle francouzské 
methody, vyjma výšku hořejší čelisti, která byla měřena od kořene nosního 
k okraji alveolárnímu. 
V celku bylo měřeno 20 lebek, z nichž 10 přináleželo dospělým mužům. 
2 mužům mladším (16—201etým), 5 dospělým ženám, 2 dívkám (16— 201etým), 
edna byla dětská (12—14 let.). U poslední nebylo lze pohlaví určiti; u lebek 
nedospělých mužů a žen učinil jsem to — tuším — s dosti velkou pravdě¬ 
podobností. 
Míry, které jsem dostal, jsou v tabulce I. přehledně sestaveny. 
Nežli však přistoupím ku porovnání a seskupování těchto měr, dovolím 
si pozornost obrátiti na tvary a typy mezi těmito lebkami zastoupené a je 
porovnati s oněmi, jež se v dobách předcházejících vyskytují.**) 
*) Dovoluji si těmto pánům na tomto místě nejvřelejší díky za jejich podporu vy- 
sloviti. 
**) Ze jsem počal v I. dílu spisu »Crania bohemica« popisem lebek »z pozdní doby 
předhistorické«, odůvodnil jsem tím, že tyto, stojíce na hranicích mezi temným pravěkem 
a jasněji dějinami ozářenými dobami, budou nejlepším podkladem ku dalším pracím, po¬ 
něvadž dovolují jistější určení času, z kterého pocházejí, a původu ethnografického. Při 
dalších pracích jsem se však čím dále tím více přesvědčoval, že jest i jiný důvod pro tento 
začátek. Jest zmíněná doba právě ta, v níž český anthropolog najde, pokud vím, všechny 
typy lebeční zastoupeny, které kdy v Čechách panovaly: jednak ještě zbytky oněch ex¬ 
tremních dolichocefalů, které za první obyvatele české země považovati musíme, jednak 
ale již ony krátké formy, které zase v novějších dobách tak ohromnou převahu dostaly. 
Jdeme-li od této doby zpět nebo ku předu, ztrácí se nám pozvolna buďto jeden neb druhý 
extrém, až konečně úplně zanikne. Neboť marně by se hledaly v kostnicích novějších lebky 
typu neanderthalského a marně jsme doposud hledali mezi lebkami českými prvních dob 
předvěkých naše moderní brachycefaly. 
XXII. 
