5 
Ve spisu Crania bohemica I. zjistil jsem, že v době pozdní (VI—XII stol.) 
v Cechách se nacházejí následující typy lebeční: 
1. Typ lebek extremně dlouhých, 
2. typ zvaný žalovský, 
3. typ středolebý, zvaný mněňansko-libšický, 
4. typ krátký, zv. libčanský, 
5. typ krátký, zv. hradský. 
Dále pak 2 typy — typ z pražského Hrádku a jaroměřský — které nej¬ 
spíše nejsou původní, nýbrž sekundární, povstalé ze smíšení typů nahoře 
uvedených. 
Typ lebek extremně dlouhých bývá od některých anthropologů připočí¬ 
táván k typu merovejskému (typů řadových hrobů germánských), odpovídají¬ 
címu typu našich žalovských lebek; však kdo má příležitost větší anthropolo- 
gický materiál z doby neolithické a bronzové prohlédnouti, může se přesvědčiti, 
že jest nutno tyto lebky, které někdy a pouze svou délkou, nikoliv tvary na 
typ v merovejských hrobech se vyskytující upomínají, sestaviti ve zvláštní 
skupinu. 
Ale právě tak, jak zmínění anthropologové — hlavně němečtí — hranice 
dobře karakterisovaného typu merovejského bezdůvodně příliš daleko stanoví, 
počínají si stejně při určení hranic proti typům krátkým a středním Celou 
skupinu středolebců annektují pro tento typ, ba i mezi lebkami krátkými po¬ 
znávají hojně jeho příslušníky. Indexům pak vykazují tak široké hranice, že 
se přesnost karakterištiky, která zrovna tento typ původně u velké míře vy¬ 
znamenává, úplně ztrácí. To platí jak o délce, tak o výšce lebek, o prognathii 
nebo orthognathii obličeje atd. Opatrnější bylo, zřídit zvláštní skupinu »dolí- 
choidních lebek«, ačkoliv při neurčitosti typu těchto na věci samé se nic ne¬ 
změní Záhadné tyto lebky nacházejí se částečně v mé skupině lebek středo- 
lebého typu libšicko-mněňanského a vedlejších typů z pražského Hrádku a 
jaroměřského. Ale také mnohé lebky počítané mnou dle karakteristického 
tvaru lebky a hlavně obličeje, nosu a čela k typu libčanskému, lze pouze dle 
indexu s : d do skupiny »dolichoidních« zařaditi. 
Tuším, že jest typ libčanský, t j. sarmatský prof. Hóldera, dobře karak- 
terisován rozměry a tvary svými: indexem s\d od 77—78 nahoru, vejčitým 
obrysem v normě parietální, vysokou klenbou v normě occip., silně vyvinutými 
nadočními oblouky a výčnělky, středním orthognathním obličejem, spíše vyšším 
nosem s aperturou tvaru hruškovitého (nahoře užší, dole širší), a středními 
očnicemi (u mužů nižšími). 
Též typ hradský, který se kryje asi s Hólderovým typem turanským, 
liší se vyšším indexem š: d a kulatostí lebky ve všech normách, hojností 
kůstek vsutých atd. dobře od ostatních typů. Jest však otázka, zdali nebude 
nutno z něho vyloučiti extremně krátké lebky s hranatými tvary lebečními a 
sestaviti je ve zvláštní skupinu. Dosavadní materiál neopravňuje mne zde se 
o této otázce dále šířiti. 
XXII. 
