a tedy 
41 
( 8 ) ?>(£*) 
k= 1 
2 ni 
^\ í & \ (x —j— v —|— u) cp (x —J— v ) dx 
' 0-i w ' (»+ 
jestliže se předpokládá 0 <[ Im. v < Im. x . 
Pomocí vzorce (3) možno pravou stranu uvésti na tvar 
OO Vůni 
m 
M 
- (* + W) f , N j 
e z cp(x-\-v)dx 
1 — e 
líni 
- (x + v) 
2H 2 
jestliže se předpokládá 0 <C Reál.-<< Reál. — 
x x 
3. Budiž \f>(x) funkce hovící rovnici ip(x- 1-1) = — a> (x) a chovající se 
pravidelně pod osou reálnou; pak se v integrálu 
P (z — v) d 
j 
v ) 
vzatém podél rovnoběžníka (0,1 ,1 — nz , — n z) ruší složky vzaté dle cest 
(1 ... 1 — , (— tix .. . 0) a zbývá mimo integrál 
1 
P yjjz 
J *. 
— v) d; 
(z — v) 
ještě složka 
i U (,z — v) d. 
i9-j (z — v) 
= (— 1 )" +1 ? 
ř e 1n„i 
” J - 
(w -x) y ’ [X - v - 1t 
[x — v) 
dx , 
jež mizí pro n = oo , platili podmínka 
(9) lim q n * \p (x — v —- n ) e ínv7li = 0 . 
Předpokládámeli 0 <[ Im. v Im z , jsou póly integrované funkce obsa¬ 
žené v oboru integračním tvaru z = v — kx , (>£ = 1 , 2,3 ,...) a příslušná 
residua znějí 
(-1 
takže obdržíme 
oo 
( 10 ) 
— v\ d. 
v) 
Při tom značí, jako vůbec v této práci, litera q veličinu e X7lt . 
Rozpravy Ročr. II. Tř. II Č. 23. b 
XXIII. 
