Úvod. 
Uříve než promluvím o vlastním předmětu předložené rozpravy, o zvlášt¬ 
nostech rázu zvířeny miocaenních usazenin Vejhona a Kohlberga u Zidlochovic, 
považuji za prospěšno vykresliti přesný obraz rozlohy židlochovického miocaen- 
ního území a nastíniti nárys, v němž by se zrcadlily naše dosavadní vědomosti 
o jeho stratigřafii a zvířeně. Abych vytknutého sobě účelu dosáhl, jest mi sá- 
hnouti po poměrně malé sice, leč však obsažné, jenom že poněkud rozházené 
literatuře této zajímavé a velmi důležité oblasti a chronologicky uspořádati 
názory v ní snesené, jež vyslovili různí badatelé o její vztahu k ostatnímu 
miocaenu. 
Rozloha a souvislost 
Rázem zvedá se z roviny na levém břehu Švarcavy mezi městem Židlo- 
chovicemi a vesnicemi Blučinou a Nosislaví ostře ohraničené plateau, pojme¬ 
nované Vejhonem po nej vyšším svém vrcholku. Obehnáno na západu a severo¬ 
západu téměř sráznými svahy, kloní se mírně na straně polední, protahujíc se 
na severovýchodu v nízkou zemní vlnu, zvanou Kohlberg, kdežto nad Zidlocho- 
vicemi zapadají jeho boky poměrně příkře do rovin)/. Velikými, širokými žleby 
jsou jeho svahy rozbrázděny, uvnitř pak na jeho ploše nerovné rozestupují se 
široké kotliny a zářezy, rozprostírají se tu úplně, onde částečně uzavřené pro- 
sedliny, vesměs erosí vyhlodány a vybrázděny. 
Vejhon skládají výhradně miocaenní sedimenty. Představuje ostrými kon¬ 
turami obepsaný miocaenní ostrov, kterýž se zvedá z území mladších útvarův, 
toto poměrně vysoko převyšujíc. Ze i nyní souvisí se sousedními miocaenními 
obvody, totiž se sokolnickým, slavkovským a brněnským, jest pravdě velmi 
podobno, avšak přímý důkaz pro tento názor nám dosud schází a scházeti 
bude, pokud nebude ve středomoravském miocaenu hlubších buď přirozených, 
buď umělých zářezův. Toliko skutečnosť konstatuji, dím-li zde, že i poněkud 
hlubší a lépe přístupné lomy na kopci Pidce u Sokolnic a Starých vinohradu 
u Blažejovic, lomy u Holubic , železniční průkopy a zákopy mezi Křenovicemi 
a Holubickoíi železniční stanicí neposkytují příležitost poznati podklad tu hlu¬ 
boko prokopaných písků, tu slínů, onde litavských vápenců. Ještě nejhustěji 
l* 
XXIV. 
