9 
V tomto domnění utvrdily mne konečně nálezy v zářezu voznice, která 
vede ze Zidlochovic zprvu přímo k triangulačnímu bodu 355 Vejhona a za¬ 
hýbá rázem, tohoto nedostihnuvši, na jih. Ve stráni naproti tamější cihelně 
objevil jsem pak sliny, jež považovati sluší za velice bohatý zvířenou, uložené 
do slinu zkamenělinami chudých. Sliny zkamenělinami bohaté představují la¬ 
vice poměrně slabé a rozličně mohutné. Zmíněná stráň jest v oněch místech 
asi 3 metry vysoká. Na její průmětné ploše vidíme ve výši asi půldruhého 
metru nad niveau voznice světlomodrý, je-li čerstvě urýpnut, modravý slin. Tento 
vysušen, nabývá našedlé barvy. Asi půl metru pod slínem tím vychází na den 
lavice nažloutlého slinu, přebohatá zkamenělinami. V niveau pak voznice byla 
vykopána lavička světlého slinu přeplněná miskami lamellibranchiatův, schrán¬ 
kami foraminifer, ostrakodův atd., vesměs krásně Zachovalých. Pod touto vrstvi¬ 
čkou následuje tvrdý slin rázu nosislavského, šedý, rozpukaný, s hojnými jehli¬ 
cemi mořských hub, kteréž, hledáme-li déle v těchto slínech, zabodávají se 
rychle do kůže a způsobují zvláštní svědění po kopřivách. 
Budiž zde ještě podotknuto, že zářez voznice leží na geologické mapě 
okolí brněnského od A. Makoivského a A. Rzehaka v obvodu usazenin tak 
zvaného druhého stupně mediterránního. 
Sleduje tyto vrstvy v zářezu odhalené na severozápadní svah Vejhona, od 
jihozápadu na severozápad, došel jsem až do hliníka naproti Hliníkové ulici, 
kde je »lóss« prokopán až na starší svůj podklad, mořský miocaenní slin. Asi 
tři sta krokův za hliníkem vede voznice hlubokým úvozem, na jehož stráních 
vycházejí na den pod mocným lóssem šedé a zelenavé, tvrdé sliny zkameněli¬ 
nami chudé. Bledožluté sliny jsou dále na sever odhaleny a snadno přístupny 
teprve ve vinohradech a v polích, jež rozprostírají se po svahu naproti kříži 
na silnici židlochovicko-blučinské. Zdejší sliny chovají značné množství úlomků 
konchylií a neurčitelných střepin schránky velkého brachiopoda, jehož se dosud 
nepodařilo určiti na základě známého mi materiálu. 
Jdouce po cestě, jež vede z Hliníkové ulice po severozápadním svahu 
Vejhona do Blučiny, přijdeme k židlochovickým vodárnám. V právo od nich 
je otevřen nyní téměř docela zanedbaný, opuštěný lom, v němž před lety lá¬ 
mán kámen (litavský vápenec) ku stavbě vodárny. V tomto lomu je hluboko 
prokopán světlomodrý, neuvrstvený šedý slin a do něho uložený lithotham- 
niový vápenec. V okolí vodáren nacházíme se juž v obvodu vrstev, jejž prof. 
E. Suess správně vymezil a právem označil obvodem slínů s vápenci litav- 
skými se střídajících. 
Prošedše tímto obvodem, přišli jsme do vrstev, jež jsou shodný jak po 
rázu zvířenném, tak i petrografickém se sliny, které promíťuje svah v polích 
a vinohradech naproti kříži u silnice. 
U prvních domků vesnice Blučiny, v zářezech a ve zmolách, je odhalen 
všude tvrdý, tak zv. šlírový slin. 
Opakuji, že jsem na západním svahu Vejhona zjistil všechny členy, o nichž 
se prof. E. Suess ve své dotyčné práci zmiňuje a že stanoveny byly v témže 
vrstevním pořádku. 
XXIV. 
