10 
Slin ve svahu naproti kříži považuji jak po stránce petrografické, tak 
i palaeontologické, což níže je doloženo důkazy, za stejný se slínem nad blu- 
čínským tvrdým slínem bezprostředně uloženým. Slin pak v hliníku naproti 
1 lliníkové ulici pokládám za pokračování vrstvy zkamenělinami bohaté, kteráž 
vychází na den v zářezu voznice. Jak z řečeného vidno, spadá tato vrstva do 
obvodu souvrství, jež leží pod pískovci s bylinnými otisky, onano do obvodu 
souvrství, jež spočívá na pískovci. 
Jak juž ze Suessova seznamu usazenin Vejhona vyrozumíváme, náleží 
a) nulliporový vápenec, b) nulliporový vápenec střídající se slínem a c) slin 
se skořápkami mladším mediterranním sedimentům, anebo jak A. Rzehak 
myslí, druhému mediterrannímu stupni. Tudíž spadají do obvodu tohoto sou¬ 
vrství usazeniny, jež jsem vykořistil ve svahu naproti kříži a v lomu u vodáren, 
a sice přináleží slin vodárenský Suessovč vrstvě slinu střídajícího se s litavským 
vápencem a slin ve svahu naproti kříži u silnice Suessovu slinu se střepinami 
konchylií. Zkamenělinami bohatý slin pod lóssem v hliníku naproti Hliníkové 
ulici spadá do obvodu tvrdého slinu, čili dle Rzehaka do prvního mediterran- 
ního stupně. K tomuto tak zvanému šlíru, vlastně spodnímu slinu přísluší, jak 
zřejmo, i namodralý slin s druhem Leda Moravic a v zářezu a lavice s četnými 
miskami druhů Leda nitida a Corbitla gibba. 
Pokud se týče zvířeny pískovce, uloženého na spodním slinu organického 
obsahu, souhlasím s A. Rzehakem, který juž ve svých pracích s důrazem k tomu 
poukázal, že neobsahují kromě bylinných otiskův, listův a polámaných ston- 
kův ničeho. 
Studuje lithothamniový vápenec západního svahu Vejhona, přesvědčil jsem 
se, že jsou do něho vloženy slabé lavice jemnozrnného písku, který přechovává 
zajímavou zvířenu, jež jeví patrné příbuzenské vztahy ku zvířeně písků kohl- 
bergských. 
Jak patrno, povede vy kořistění pískovcových vložek v lithothamniovém 
vápenci slínů vodárenských, slínů odhalených ve strání naproti kříži u silnice 
židlochovicko-blučinské, slinu na zkameněliny bohatého, přístupného v hliníku 
a v zářezu voznice, jež vede na Vejhon k triangulačnímu bodu 355 a konečně 
slínů s druhem Lučina Moravica a s miskami druhů Corbula gibba a Leda 
nitida , časem k poznání příbuzenských vztahů mezi tak zv. šlírovými sliny 
a sliny facies lithothamniového vápence. Ačkoliv juž nyní s určitostí usuzovati 
lze o jednotlivých elementech zvířeny oněch sedimentů, jako na př. o fora- 
miniferách, aneb ostrakodech, tož zůstává přec jen povšechný zvířenný ráz 
těchto usazenin velmi neúplný, jelikož se dosud nezná důkladně jejich mol- 
lusková zvířena, kteréž, jak povědomo, jest nezbytně třeba, má-li přesně stanoven 
býti charakter zvířeny té které lokality, toho kterého niveau. Molluskovou 
zvířenu vejhonských sedimentů důkladně poznati nepovede se tak snadno, 
jelikož zachovalosť ulit a misek její druhův jest velmi chatrna, poněvadž jsou 
poměrně vzácné a příhodných nalezišť je na mále. Léta uplynou a četných 
návštěv bude třeba, než seznam dosud odtud známých druhův bude zvětšen 
a naše vědomosti o jejich charakteru rozmnoženy. 
XXIV. 
