13 
Zvířena kohlbergského písku, jak z předešlého seznamu pochodí, jest 
naproti zvířeně slinu vejhonských chudá. Především je chudá na druhy, kdežto 
vzhledem k množství v ní obsažených živočišných tříd staví se oněm po bok. 
Dosud obsahuje toliko 41 druhův, z nichž připadá na foraminifery 1G, korály 1, 
mechovky 6, lamellibranchiaty 5, gasteropody 3, ostrakody 9 a ryby (otolithy 
zastoupeny) 1 druh. 
Ráz zvířeny foramininiferové jeví všechny znaky pravé pískové facies; 
vyznamenáváť se poměrnou chudobou na druhy, zvláštním seskupením druhův 
a rodův, seskupením to pro zmíněnou facii vlastní Naproti tomu nelze popiíti, 
že její ráz se přichyluje těsně k onomu slinu a jílu a že upomíná živě na ráz 
zvířeny slínů vápnitých, zejména individuelním bohatstvím druhu Amphiste- 
gina. Hauerii. 
Koráli jsou v tomto písku zjevem řídkým. Dosud v nich zjištěn pouze malý 
úlomek z velkého trsu druhu Porites incrustans , kterýž hraje v píscích důle¬ 
žitou úlohu, rozšířen jsa v nich široko daleko. Zachovalosť předloženého frag¬ 
mentu není valná, rozpadáť se snadno. 
Po mořských ježcích nalezeny toliko malé, teninké ostny. 
Poměrně hojny jsou v kohlbergských píscích mechovky, avšak nevysky¬ 
tují se v nich tak zhusta, aby podnítily ku pojmenování těchto písky bryozoo- 
vými. Zastoupeny jsou druhy v moravském miocaenu jak v jílech, tak i ve 
slínech a píscích obyčejnými. Nejčastějšími z nich poznány krásně Zachovalé 
kolonie druhův Crensia Edwardsi a Salicornaria farciminoides. Ostatní druhy 
jsou řídké. 
Jak juž bylo dříve vzkázáno, jest zachovalosť lamellibranchiatů nepříznivá. 
Ona zavinila, že se mi do té chvíle nepovedlo více druhů, než co obsahuje 
seznam, v těchto píscích vypátrati; vzdor tomu však i toto malinké množství 
dokazuje, o čemž se juž na místě možno dosti snadno přesvědčiti, že před¬ 
stihují gasteropody netoliko co do množství druhů, ale i do individuelního 
rozvoje. 
Zajímavo je, že gasteropodi i tohoto písku honosí se charakterem, jenž je 
společný všem lavicím ztvrdlého slinu Vejhona a který záleží jednak v nepatrném 
rozvoji, jednak ale v individuelním bohatství druhu Dentalium incurvum. 
Jak níže bude dokázáno, zachoval si tento druh tuto vlastnost nejen ve slínech 
nad pískovcem, než i v pískových vložkách tamního vápence. 
Ostrakodi jsou poměrně časti, zastoupeni druhy, mezi nimiž druhy Cythere 
Philippi, C. Kostelensis, C. angulosa, C. punctata a C. Ungeri dosahují, zejména 
ve slínech bathymetricky vyšších niveaux, značného horizontálního rozšíření a 
místy nápadného individuelního množství, kdežto naproti tomu v jílech jsou 
zjevem řídkým, ba podřízeným, vyskytujíce se v ojedinělých exemplářích. 
Rovněž i rybí otolithy vykazují zde druh O. pulcher , jenž je v našem 
miocaenu pravým kosmopolitou, neboť potkáváme se s ním jak v pravém šlíru, 
tak i v grundském písku, ve slínech grinzingských a jim aequivalentních, rovněž 
v jílech badenských, jakož i ve slínech steinabrunnenských a ve slínových 
vložkách litavských vápenců. 
XXIV. 
