Není bez významu, že v jílech badenské facies lamellibranchiati proti 
gasteropodům jsou v ohromné menšině. D. Stur 3 ) klade na tento poměr ve 
své důležité a známé práci: Příspěvek ku poznání stratigrafických poměrů 
mořského stupně pánve vídeňské, velký důraz. Poznav jeho konstantnost za 
bedlivého zkoumání zvířen jílů badenských, sooských, móllersdorfských, staví 
jemu naproti poměr gasteropodů a lamellibranchiatů slínů gainfahrenských a 
enzesfelských, v nichž lamellibranchiati činí zvící 30% veškeré molluskové 
zvířeny, těšíce se kromě toho nepoměrně velkému individuelnímu množství. 
Tento poměr lamellibranchiatů ku gasteropodům lze pozorovati všude, 
kdež jsou sliny bathymetricky vyšších niveaux než badenský jíl. Juž po něm 
možno právem usuzovati na niveaux horniny, na facii a příbuznost facielní. 
Zkušenosti učí, že v jílech bathymetricky nejvyšších niveaux lamellibranchiati 
dosahují největšího rozvoje, kdežto naproti tomu gasteropodi jeví patrné známky 
degenerace vzhledem k rodovému a druhovému množství. 
I typická zvířena ottnangského šlíru kloní se, pokud se týče tohoto po¬ 
měru, ku zvířenám slínů bathymetricky vyšších niveaux. Vždyť nepoznáno do¬ 
sud ze šlíru zvířeny, jejíž lamellibranchiati zastoupeni by byli tak nepatrným 
počtem druhů, jak tomu všude v badenských jílech. Zvířeny, jak jílů ostrav¬ 
ského okolí, tak šlírů walbersdorfských, dolno- a hornorakouských jsou toho 
pádným důkazem. 
V těsném spojenství s tímto nacházíme molluskové zvířeny dolního slinu 
Vejhona. Dosavadní poměr odtud známých lamellibranchiatů a gasteropodů 
obnáší 24: 18. Lamellibranchiati jsou v převaze nad gasteropody netoliko 
vzhledem k počtu druhů, než i k individuelnímu množství těchto. Okamžitě 
nevím, zdali tento poměr ve všech lavicích židlochovického dolního slinu je 
stejný. Pokud mé vlastní zkušenosti jdou, tvrdím však, že je de facto v lavi¬ 
cích mnou vykořistěných. 
Ze 24 druhů lamellibranchiatů dolních slínů objevuje se 12 v baden¬ 
ských jílech, 10 ve slínech steinabrunnenských, 15 v píscích forchtenavských, 
15 v písku grundském, 8 ve šlíru, 11 ve slinu drnovickém, 10 v jaroměřickém 
a 6 v jílu lažánském. Ze 17 druhů gasteropodových dolního, tak zv. šlírového 
slinu, přichází 11 v badenském jílu, 12 ve šteinabrunnenském slinu, 5 ve 
forchtenavském písku, 4 v grundském písku, 5 ve šlíru, 11 v drnovickém, 
G v jaroměřickém slinu a 8 v lažánském jílu. 
Skupina šifrových druhův: Solenomya Dodeideini, Leda subfragilis a Pecten 
denudatus je podřízena druhům pískovým a slínovým č. druhům bathymetricky 
vyššího niveau. Všechny tyto šlírové druhy vyskytují se ojediněle v lavicích, 
jež jsem vykořistil, pohřešujíce onoho individuelního množství, které je cha- 
rakterisuje v pravých šlírech. Zajímavo je zajisté i veliké množství individuí 
druhův Leda nitida a Corbula gibba v lavici spodní, jež uvádím jménem těchto 
druhů. Ve vrstvě slinu, jež leží mezi touto lavicí a lavicí takořka zkameněli¬ 
nami přeplněné, nevidíme téměř ani jedinou misku těchto druhů. Rovněž ne- 
3 ) D. Stur. Beitráge zur Kenntniss der stratigraphischen Verháltnisse der marinen 
Stufe des Wiener Beckens. Jahrb. der k. k. geolog. Reichsanst. 18'<0. 20. svaz. 
XXIV. 
