37 
nacházejí se zde krásné, velké misky druhu Lučina Moravica , který se v horní 
lavici zářezu vejhonského dosti zhusta nachází. Ve vrstvách zářezu Vejhona 
omezuje se zvířena na jisté lavice, z nichž horní, snadněji přístupnou, jsem vy- 
kořistil, pokud okolnosti mi v tom nezabraňovaly. 
Ráz zvířeny foraminiferové, ostrakodové, mechovkové a rybích otolithů 
slínů na pískovci uložených, utvrzuje s dostatek u víře, že zvířenný vztah těchto 
sedimentů k dolením tak zv. šlírovým slínům je těsný. Vyskytování se pak 
druhův Pecten latissimus, Pecten Malvinae atd. jest dostatečným dokladem, 
že sliny tyto příslušejí facii litavského vápence 
Jako dodatek budiž tu ještě uveden seznam zkamenělin sbírek c. k. geo¬ 
logického říšského ústavu, o nichž se domnívám, usuzuje na základě horniny, 
skořápky jich vyplňující, že pochodí ze slínů nad pískovcem. 
Lamellibranchiata. 
Corbula gibba Olivi. 
Venus multilamella Lamk. 
» anglaurae Brong. 
Chama griphina Lamk. 
» Austriaca M. Hoern. 
Cardium fragile Brocc. 
Lučina spinifera Miinst. 
Cardila Partschii Goldf. 
» scalaris Low. 
Area diluvii Lamk. 
Pecten latissimus Brocc. 
» Malvinae Dub. 
Spondylus crassicosta Lamk. 
Pectunculus pilosus Linné. 
Ostrea cochlear Poli. 
» digitalina Dub. 
Vaginelly shledány v lavicích šlírového slinu toliko v jednom druhu. 
Nebyl jsem s to, abych vypátral lavici slínovou, kde by se vyskytovaly v ta¬ 
kovém individuelním množství, jež přimělo A. Rzehaka k tomu, že pojmenoval 
jimi dvě vrstvy šlírové. 
Rovněž druh Ahiria cf. Aturi nalezen toliko v úlomcích; po Zachovalých 
exemplářích však nebylo nikde ani stopy. Avšak i fragmenty tohoto druhu 
jsou velice řídké, o čemž svědčí, že po dlouhém a namáhavém hledání ne¬ 
povedlo se více, než dva úlomky zjistiti. 
A. E. Reuss 4 ) ve své práci o miocaenních ostrakodech podotýká, že nej¬ 
většího rozvoje dosáhli v usazeninách horizontu litavského vápence. Badenský 
jíl poskytl mu nevalný počet druhův, rovněž sliny tomuto aequivalentní neho- 
nosí se bohatší zvířenou ostrakodovou. 
Jak ze seznamu vysvítá, právem označiti lze bohatosť ostrakodů šlírového 
slinu a slínů nad pískovcem jako značnou. Rozdílu mezi ostrakody dolních, 
Gasteropoda. 
Conus ventricosus Brocc. 
Ancillaria glandiformis Lamk. 
Columbella subulata Bell. 
PBuccinum Badense Partsch. 
Cancellaria Bonellii Bell. 
Pleurotoma Jouanetti Desh. 
Turritella turris Bašt. 
» Archimedis Bašt. 
» bicarinata Eichw. 
Turbo rugosus Linn. 
Trochus miliaris Brocc. 
Natica heliciana Brocc. 
Dentalium Badense Partsch. 
» incurvum Renn. 
4 ) A. E. Reuss. Die fossilen Entomostraceen des oesterreichischen Tertiaerbeckens. 
Haidingers ges. naturw. Abhandl. 1849. 
XXIV. 
