24 
změn, a v kterých právě ty největší heterotopie se nalézají. To nápadno již 
bylo Howardovi Toothovi. 
Přikročuji nyní ku čtyřem posledním případům, v kterých rovněž nalezeny 
převraty a heterotopie v míše. Změny v konfiguraci mišní v nich jsou dle 
mého náhledu rázu mechanického a snad z největší části i umělého, post- 
mortalního při vyjímání míchy z kanalu vertebralního vzniklého. Jestliže k nim 
obracím svou pozornost a je podrobněji popisuji, děje se to z důvodu toho, že 
všechny tyto změny vznikly na podkladě pathologickém, že, ačkoliv jsou rázu 
násilného, není přece vyloučena možnost, částečně že vznik jich zahájen byl 
intravitalně a konečně že tyto změny svým rázem přímo upomínají na známé 
a popsané heterotopie, jež za vrozené jsou pokládány. 
Ona pathologická změna v míše, která podklad dává, aby v míše pře¬ 
vraty nastaly, jest akutní oedem čili bílé rozměknutí míchy, které, provází 
v nejbližším okolí nádory mišní, myelitidy ohraničené, které dostavují se i při 
spinalních meningitidách aneb které může i samostatně nastoupiti a po pří¬ 
padě smrtícím se státi. 
V případech těchto jest nápadné rozměknutí různého stupně, někdy téměř 
kašovitého bez zřejmých pathologických změn. Nervstvo bývá intaktní a barví 
se pomocí Weigertovy haematoxylinové methody velmi živě; cévy postrádají 
pathologických změn, jádra gliová nejsou rozmnožena, jen glia jest zduřelá, 
celkově zmohutnělá, tak že objem míchy se zvětšuje. Její pevnost, její tuhost 
co pojivá, jež drží nervové elementy pohromadě, jest ta tam. Mícha ve své 
konsistenci stává se jednak plastickou, a sice v také míře, že dovolí značné roz¬ 
tahování a natahování šedé i bílé hmoty bez poškození souvislosti s okolím, 
bez trhlin zjevných, dovoluje změny v obvyklém obvodu míchy, jednak při¬ 
pouští trhliny v míše, jež zpravidla zahajují rozsáhlé převraty ve stavbě mišní. 
Nejčastější změny v konfiguraci mišní, vzniklé při akutním oedemu, jsou 
oploštění nebo sešinutí k jedné straně průřezu míšního, oploštění neb lateralní 
roztažení předních rohů, rozevření přední přepážky, vytažení výběžků předních 
rohů do značné délky, zejména pakli tyto při pošinutí periferie mišní s některou 
větší cévou periferní ve spojení jsou. Obyčejný zjev jest, kdy zadní provazce 
tlačeny do předu vybočí kommissuru, nebo ji přetrhnou a vrazí v přední přepážku, 
kterou až ku předu vyplní. Bývají také tlakem vraženy v longitudinalní ose bud 
do předu neb do zadu a rozšíří tak zadní provazce o heterotopické místo, které 
pak okolní šedou hmotu přiměřeně roztáhnou neb i přetrhnou. Při tom zpra¬ 
vidla bývají apexy zadních rohů utrženy a s sebou strženy. V případech tako¬ 
vých zpravidla bývá sled vláken nervových porušen aneb i přesmyknut. Trh¬ 
liny, jež však zřídka zejí, vyplňovány bývají lymphou, která se v hyalinní, 
homogenní hmotu sráží. Vrážení hmot nervových v longitudinalní ose děje se 
do značných dálek, a nápadno jest při tom, že ta nejvzdálenější místa pozbývají 
rázu násilí a nabývají úplně vzezření pravých, urovnaných heterotopií, v nichž 
sled vláken nervových nezdá se více býti porušen. V takých případech jest 
těžko rozhodnouti. zdali se zde jedná o násilné převraty, vzdor tomu, že zcela 
se zřejmými a patrnými násilnými převraty přímo ve spojení se nacházejí. 
XXV. 
