29 
spojen byl s větší periferickou cévou, protažen tím pošinutím lateralním v dlouhý, 
úzký výběžek šedé hmoty, aniž by tím v okolní bílé hmotě zřejmé trhliny 
byl způsobil. Později byla i kommissura do předu se deroucími zadními pro- 
vazci přetržena, tak že tyto dotýkaly se meningů. (Obr. 39.) V následujících 
řezech byla mícha úplně rozmačkána a přeházena. Dále ve výši přechodu do 
lumbalní části byla jedna polovice šedé hmoty rozdrcena s charakteristickým 
vzezřením známých heterotopických míst, s přeházením šedé hmoty v bílou 
bez zřejmých trhlin. V nej bližších místech byla konfigurace šedé hmoty opět 
normální, ale hned na to zmizel z řezů jinak úplně neporušených bez zřej¬ 
mého násilí celý zadní roh s přiléhající velikou částí zadních provazců. Nebylo 
zde naprosto žádné zdání po jakési aspoň zcelené trhlině; jen abnormální 
přepony gliové hmoty naznačovaly místo změněné. (Obr. 40.) V nejbližších však 
řezech při jinak normální konfiguraci šedé hmoty objevil se mezi piou a zad¬ 
ními provazci periferický proužek bílé hmoty od zadních provazců perife- 
rickým gliovým krajem oddělen. Proužek ten ve směru do zadu rostl a množil 
se tak, že již v spodních lumbalních segmentech tvořil troj brannou heterotopii 
bílé hmoty, která, vrcholem svým stále gliovou přepážkou ohraničena, zadní 
provazce v medianní přepážce ohraničovala. (Obr. 41.) 
Tato heterotopická bílá hmota zmizela teprve v sakrálních segmentech. 
Charakterisovalo ji však seřadění vláken nervových v longitudinalním směru. 
Nikde stopy, že by hmota sem do těchto míst byla násilně vtlačena. Tím 
také nabývala rázu pravé heterotopie. 
Zde vidíme změny, které opět odpovídají změnám v případě Schiefcr- 
deckrově č. 10., pak v případě našem č. 32. a 35. Feistův třetí případ při¬ 
bližně ukazuje to samé. Roztržení a natahování šedé hmoty násilně vtlačenou 
hmotou do zadních provazců, zde v tomto případě asi ze spodu. Též i he¬ 
terotopie v lumbalní části za zadními provazci ukazovala by na násilné vtla¬ 
čení bílé hmoty, ale sled vláken nervových tomu odporuje, ač právě před tím 
chybí v řezech zadní pravý roh a většina zadních provazců. To jest případ, 
který ještě nejvíce k tomu čelí, že se zde jedná snad již o praemortalní změny. 
37. Mladá žena, která za příznaku velmi akutní myelitidy zemřela. 
Ve výši druhého cervikalního segmentu byla mícha po pravé straně 
v lateralních a zadních provázcích prostoupena bohatě rozmnoženými cévami. 
Konfigurace šedé hmoty byla správná. Ve třetím cervikalním segmentu táhne 
se po pravé straně trhlina, která od předního rohu značně do délky vytažený 
lateralní výběžek dělí. Po této straně jest přední roh něco kratší, za to však 
o mnohem širší než po levé straně. Ve čtvrtém cervikalním segmentu jest 
trhlinou nyní více do šířky roztaženou nejen lateralní výběžek, ale i také celý 
zadní roh utržen a lateralně zanesen. Trhlina jest homogenní hmotou vyplněna. 
Zadní roh ztluštělý. Hned na to stane se stavba normální, až na lehkou 
asymmetrii v šedé hmotě. 
Již však v segmentu následujícím zeje opět trhlina v pravém zadním rohu, 
štěpí jej po délce a vzadu při periferii nasedá konvolut šedé hmoty, dosti častý 
v heterotopiích. Doleji omezuje se trhlina jen na přední roh, jest značně zející 
a vyplněna jednak homogenní hyalinní známou hmotou, jednak však heterotopii 
XXV. 
