34 
Dle seznamu tohoto jsou téměř všechny případy provázeny se změnami 
pathologickými v míše ponejvíce rázu myelitického, což právě zavdalo příčinu 
Kronthalovi, který jen heterotopie v míše za vrozené má, k výroku, že míchy 
s heterotopiemi jsou místa »minimae resistentiae«. Jakobsohn obrací se proti 
výroku jen »minimae resistentiae«, poukazuje na svůj případ, v kterém jeho 
pacient do 55. roku věku svého zdráv a bez symptomů mišních byl. Kron- 
thal však odzbrojil tu námitku tím, že týž člověk konečně zemřel za příznaků 
myelitidy. 
Hozvard Tooth domnívá se, že většina případů přichází z ústavu pro 
choromyslné. Dle našeho seznamu objevila se heterotopie v 25 % u paralytiků. 
Zde jsou změny jednak provázeny myelitidou nebo zdánlivě ničím, a pak za¬ 
jisté že se jednalo o akutní oedem míchy, jak nám to případ 37. znázornil. 
Nápadné jest také, že tak veliké č slo heterotopií právě u paralytiků se 
nalézá. Zdaž nejedná se zde o vliv processu paralytického na míchu, který 
process i v jiných směrech, jak Westphalem nejprve naznačeno, na míchy ne¬ 
blaze působí a různé degenerace systémů drah nervových vyvolává!? Rovněž 
tato okolnost nesvědčí pro vrozenost heterotopií mišních, neboť jinak bychom 
byli nuceni pro jich nápadně vysoké procento též tyto jako aetiologický mo¬ 
ment pro vznik paralysy prohlásiti, což arci by bylo poněkud odvážné. 
Všechny téměř heterotopie u paralytiků dle souhlasného znění autorů 
byly provázeny příznaky jednak proběhlé nebo chronické, jednak akutní mye¬ 
litidy, většinou za živobytí ani nepozorovaných neb aspoň ne nápadných. Pří¬ 
znaky myelitické jsou asi u paralytiků kryté souhrnem příznaků paralysy a 
následky paralytických záchvatů. Také může celá řada spinalních příznaků 
v paralyse, na které by nemocný duševně zdravý již sám upozornil, skrytá 
zůstati následkem jich euforie a subjektivního pocitu zdraví. Přečasto zase ob¬ 
jevují se v paralyse patentní, chronické, značně spinalní příznaky, které však 
nezanechávají žádných zřejmých pathologických změn. Pamatuji se na jednoho 
paralytika, jenž po měsíce trpěl paresou dolních končetin se značně zvýšenou 
reflexitou a ataxií, ku které později přistoupily i kontraktury trvalé a atrofie 
značná, a vzdor tomu byla mícha téměř normálního vzezření; byla tuhá, jen 
s velmi nepatrnou degenerací všech systémů longitudinalních drah nervových, 
vyjma zadní provazce. Sedá hmota zdála se býti netknuta. Na mozku na¬ 
lezena značná leptomeningitis a atrofie kory. 
Jak již v předu bylo zpomenuto, dějí se převraty v konfiguraci mišní nej¬ 
pravděpodobněji jen za akutního oedemu míchy čili bílého rozměknutí, které 
buď pathologické jiné affekce provází aneb i samostatně vystoupiti může. 
Vedle jiných, poměrně nejčastější affekce, s kterou se heterotopické nálezy 
sdružují, jest zajisté myelitis, avšak myelitis zvláštního rázu, která, byť i v ce¬ 
lém transversalním průřezu míchu zachvátila, jako v případě 32., přece ne¬ 
vede ke druhotným degeneracím drah nervových, jak již svrchu bylo pověděno. 
U kompressivních myelitid i ne značných, které ani k zúžení míchy nevedly, 
jest druhotná degenerace téměř nutným následkem. Neznaje z autopsie pří¬ 
padů cizích, nemohu o myelitidách tam pozorovaných se vysloviti, ale pokud 
soudím ze svých vlastních případů, tu zdají se tyto mi býti dosti tajemného 
XXV. 
