35 
rázu. Soudím na ně jednak ze zřejmě rozmnožené glie, jednak z rozmnožených 
a rozšířených cev. Myelitická místa při kompressivních myelitidách ztrácívají 
schopnost Weigertovou methodou se barvití, zde bývají ta místa sice bledší 
a bledými vyhlížejí jen proto, že tam bývá glia rozmnožena. Dřeň nervová jest 
zde vždy dobře zbarvena. Z pravidla se tyto myelitické stopy nalézají tam, kde 
jsou násilné převraty zjevné, a tudíž také možno, že část těch změn ani nejsou 
primární, nýbrž jen druhotní a upravovači. Cistě regenerativní heterotopie, 
jako jsou heterotopie kulaté v zadních provázcích, mívají tento myelitický ráz, 
který i Piek postřehl; ale týž spočívá jen v rozmnožené glie. V tom případě 
by však rozmnožená glia a rozšířené cévy v násilných převratech svědčily jen 
pro jich průvod intravitalní. Jednalo by se tedy v případech heterotopických, 
kde násilné převraty provázeny jsou jen podobnou myelitidou, vlastně o spon¬ 
tánní akutní oedem míchy, jenž zavdal příčiny k násilným převratům v míše. 
U paralytikň, kde jsou ty heterotopie skutečně nejhojnější, jednalo by se také 
jen o akutní oedem míchy, vyvolaný processem paralytickým, podobně jako 
vyvolán byl v Kronthalovž případě při otravě rtutí nebo v našich případech 
č. 35. a 36. při cerebrospinalní meningitidě. Tím samým by bylo v průběhu 
paralysy konstatováno onemocnění míchy ještě neznámé. 
Ve všech našich případech zaznamenali jsme zřejmé stopy násilí, které 
konfiguraci míchy zavinily; všude tedy jest již tím samým vrozenost těchto 
změn pochybná, a pokud jsou ty změny vázány přímo na affekce pathologické, 
v pozdějším věku získané, i vyloučena. Jen jediný případ, t. j. 28., kde primární 
affekce jest luetická, povstávají místa heterotopiím podobná, která nemají 
rázu násilného. Ukázali jsme však právě zde, že vznik jejich v době vývinu 
míchy není připustitelný. Již místo, v kterém se nalézají, a okolnost, že se tyto 
heterotopie právě jen kolem affekce luetické kupí, tomu odporuje. Povstávají 
asi jen regenerováním zničených částí míchy. 
Podobný však vznik heterotopií vidíme ještě kombinovaný se změnami 
násilného rázu v případě 25. při syringomyelii, v 26. při tuberkulose míchy 
a konečně v 29. při sklerose disseminující. Také ony kulaté heterotopie v zad¬ 
ních provázcích, nejprve Pickem popsané a v našich případech jen 29. a 33. 
nalezené, upomínají na podobný vznik, jak tomu případ 33. nasvědčuje. Vzhle¬ 
dem k našim náhledům, z našich případů odvozených, jest i kongenitalní pů¬ 
vod těch nej typičtějších zdvojení míchy na nejvýše pochybným. Pak ale ze 
všech případů heterotopie, v literatuře známých, nezbývá ani jediný, kromě 
případu Chiariho, kde zdvojení u šestiměsíčního dítěte se nalezlo při spině 
bifida, ani jediný, v kterém by heterotopie původu kongenitalního pravdě¬ 
podobnou byla. 
Naznačili jsme již dříve, že heterotopie násilného charakteru povstávají 
jen za změn pathologických v míše, a sice za akutního oedemu, a seznam 
různých pathologických affekcí, při nichž se tyto změny v konfiguraci objevují, 
podává nám přehled pathologických affekcí, u nichž i oedem akutní vyskytnouti 
se musil. V tom přehledu nenalézá se ani jedné affekce, v které by z jiných zku¬ 
šeností akutní oedem pozorován nebyl aneb kde by byl býval nemožným. Akutní 
oedem centrálního nervstva, zejména míchy, jest arci dosud affekcí poněkud 
3 
Rozpravy: Ročn. II. Tř. II. Č. 25. 
XXV. 
