9 
Kyselina propionová. 
C 2 H, 
5* CO. 
OH = 74. 
Bod varu 
139°. 
Tlak 74*87 cm. 
Q 
<1 
/ 
At 
M 
£ 
£ 
0/ 
/o 
14*82 
04438 
0*97 
+ 0°091 
284 
14*68 
0*3791 
2*58 
0*287 
240 
14*53 
1*0047 
6*91 
0*837 
221 
14*39 
1-6178 
11*24 
+ 1-408 
213 
Průběh křivky počíná ještě vyššími hodnotami, ale limituje k hodnotě ne 
valně rozdílné od dříve nalezeného čísla (198), totiž asi ku 208. 
Jak patrno, běží tu o zcela určité případy dissociace v roztoku, a nabyté 
křivky jsou výrazem její, jsou pravými křivkami dissociacními. Průběh jich 
liší se zcela od mírného průběhu křivek v případech normálných, naznačujících 
malou závislost vypočtené molekulárné hmoty na koncentraci užitého roztoku, 
neboť tato mírná změna zaviněna jest podstatou methody samé i způsobem 
výpočtu, a lze ji téměř odstraniti, bereme-li v úvahu hutnoty roztoku za varu, 
kladouce hutnotu rozpustidla za varu rovnu jednotce, jak ukázal Beckmann*) 
Pravé příčiny vysvětlení tohoto zjevu, oné polymerisace molekul kyselin 
ovšem neznáme. Při pozorování téhož zjevu methodou kryoskopickou, vyslovil 
jeden z nás domněnku,**) že příčina spočívá v uhlíku karboxylovém, jasněji 
řečeno v nesouměrnosti molekuly vzhledem k tomuto uhlíku, ježto estery, kde 
dva řetězy uhlíkaté jsou karboxylem spjaty, vykazují jednoduché molekuly. 
Zcela obdobně soudí Beckmann uváděje,***) že by molekuly ku př. kyseliny 
octové mohly býti zdvojeny dle schémata 
OH 
i 
ch 3 . c. o. co. ch 3 
I 
OH 
neb dokonce ztrojeny 
OH CH 3 
i i 
ch 3 . c. o. c. o. co. ch 3 . 
I I 
OH OH 
Za podporu domněnky své uvádí faktum, že kyselina octová, ač jednosytná, 
poskytuje i soli kyselé. 
Než buď tomu jak buď, jisto jest, že tato snaha po tvoření složitých 
molekul trvá jen potud, pokud v molekule jest labilní vodík hydroxylový. 
Zastoupíme-li jej alkylem nebo radikálem kyselin, objeví se normálné hodnoty 
molekulárné. 
*) Beckmann, 1890. Zeitschr. f. ph. Chem. 6. 464. 
**) Šulc, 1890. Věstník král. čes. spol. náuk str. 152. 
***) Beckmann, 1890. Zeitschr. f. ph. Chem. 6. 469. 
XXVI. 
