16 
Při tak výlučně zvláštním chování se vody vzhledem k alkoholu nemohli 
jsme očekávati jednoduchého rozluštění touto cestou svrchu položené otázky 
o vodě krystallové solí v alkoholu rozpustných. 
Za to osvědčil se alkohol éthylnatý i ostatní později užité alkoholy 
k řešení jiné otázky, theoreticky velmi zajímavé, co nejlépe. 
Rhamnosa, cukr to drem. Raýmanem *) poprvé blíže studovaný, má 
jediný ze všech cukrů tu znamenitou vlastnost, že rozpouští se dobře 
v četných alkoholech. Cukr sám v roztocích vodních otáčí rovinu světla 
polarisovaného v právo, a sice jest [«]/> = 8°6 (srovnej i H Jacobi , Unter- 
suchungen uber Birotation, Frankfurt 1891), v roztocích alkoholických však 
v levo. Specifická otáčivost v těchto roztocích nalezena při alkoholu methyl- 
natém, éthylnatém, isobutylnatém téměř stejná a sice [«]/> — — 10°6 . Tuto 
okolnost vysvětluje dr. Raýman tím, že vznikají nové skupiny asymmetrický 
uhlík obsahující v oněch roztocích, k molekule cukru připjaté 
C 5 H I1 0 4 -CH-gg , 
kde R značí jednomocný radikál alkoholický. Jsou to pravé alkyláty rhamnosy; 
asymmetrická skupina v nich obsažená působí patrně rotaci 11 a levo, zprvu 
zmenšuje — přidáváme-li k vodným roztokům alkoholu — posléze úplně 
nabude vrchu nad kladnou hodnotou úhlu [«]£>. Voda dissociuje tyto alkyláty. 
I jiné okolnosti nasvědčují tvoření se těchto sloučenin, ba rhamnosamylát dal 
se dokonce isolováti ve formě syrupu. 
Bylo se nadíti, že methodou Beckmann ovou dá se fysikálně rozhodnouti, 
zda v alkoholickém roztoku obsaženy jsou molekuly pouhé rhamnosy 
C 6 H 14 0 6 = 182 , 
aneb molekuly rhamnoséthylátu 
C«H 13 0 6 . C 2 H 5 = 210 . 
Uvedeme ihned výsledky pozorování. 
Rhamnosa (koncentrovanější roztoky éthylalkoholické). 
Tlak = 74*74 cm. 
Q 
q 
P 
At 
M 
£ 
0*5374 
0 / 
/o 
3*27 
+ 0°174 
216 
» 
1*2592 
7*67 
0*372 
231 
» 
1*8076 
11*01 
0*520 
243 
» 
2*3428 
14*27 
+ 0*651 
252 
Hodnoty pro M řadí se tu, v síť souřadnic naneseny byvše, téměř v přímku. 
Průběh jich jest zcela pravidelný, to jest takový, jaký methoda v nejčetnějších 
případech podává. I jest dovoleno pravdě nejpodobnější hodnotu odvoditi 
extrapolací pro nekonečné zředění, to jest pro / = 0. 
*) Raýman, 1887. Věstník král. čes. spol. náuk. — Listy chem. 12. 7. — Týž, 1888. 
Věstník král. čes. společnosti náuk str. 228. — Berl. Ber. 21. 2016. — Listy chem. 12. 287. 
XXVI. 
