17 
Tu vyjde 
M 0 = 205 . 
Číslo to svědčí rozhodně o tvoření se alkoholátu. Abychom .křivku pro malé 
koncentrace lépe sledovati mohli, učinili jsme ještě jednu řadu měření, a sice 
na roztocích zředěnějších než v případu prvém. Obdrželi jsme tato čísla: 
Rhamnosa (roztoky zředěnější). 
Tlak = 74*70 cm. 
Q 
q 
P 
A t 
M 
oc 
JT 
0*2248 
°/ 
/ 0 
1*56 
+ 0°085 
211 
» 
0*3182 
2*21 
0120 
212 
» 
. 0*5176 
3*59 
0*193 
214 
» 
0*7760 
5*40 
+ 0*286 
217 
Pro velmi zředěné roztoky vychází tu extrapolací 
M 0 = 207 . 
Střed obou hodnot M 0 — 206 liší se od hodnoty pro molekulárnou hmotu 
rhamnoséthylátu (M = 211) asi o' 2% celkové hodnoty. Tvoření alkylátu jest 
tu nepopiratelné. Více o tom ještě ku konci této stati. 
Co jediné by se dalo těmto vývodům vytýkati, jest okolnost, že alkohol 
upotřebený obsahoval 1% vody. Výtku tu lze však odčiniti jednoduchou 
diskussí. 
Ukázalť nejnověji W. Nerůst?) že převratná hodnota molekulárného zvý¬ 
šení bodu varu směsi jest jednoduchou additivní funkcí procentového složení 
směsi a molekulárných zvýšení bodu varu obou složek rozpustidlo skládajících. 
Kdežto pro jednotlivé rozpustidlo platí vztah 
1 
' A m t ’ 
kde M jest molekulárná hmota látky rozpouštěné, platí pro rozpustidlo, jež 
obsahuje r částí jedné a (100 — r) částí druhé látky 
1 
1 r 
A' m t 100 
1 100 — r\ 
A" m t 100 ) ’ 
když A f m t a A n m t značí molekulárná zvýšení bodu varu obou látek rozpustidlo 
skládajících. Z toho plyne pro stanovení molekulárné hmoty v rozpustidlech 
smíšených vzorec 
ji /r Q 100 A m t . A m t 
A t r (A" m t — A' m t ) —j— 100 A' m t 
Vztahujeme-li A’ m t a A" m t na alkohol a vodu, máme 
A' m t — 11*48 , 
A" m t = 4*47 ,**) 
*) Nerůst, 1893. Zeitschr. f. ph. Chem. 11. 1. 
**) Vypočteno na základě utajeného tepla vypařování vody. Beckmann udává pro vodu 
zim t = 4*5 . 
XXVI. 
