23 
Parabola upravena již tak, aby procházela počátkem souřadnic, to jest, 
aby pro P = 0 bylo zároveň At = 0. Úchylky mezi počtem a pozorováním 
pohybují se většinou v tisícinách stupně. Souhlas lze tedy míti za uspoko¬ 
jivý. Chyba průměrná jednoho pozorování jest 0°013, chyba průměrná vý¬ 
sledku 0°006. 
Veličina At se stane rovna nullou pro hodnotu P určenou rovnicí: 
0 = — 0-0719 — 0*00368 P , 
tedy pro 
P = 19-54% . 
To znamená, slovy vyjádřeno, že směs 19’54 g vody a 80*46 g iso- 
propylalkoholu vře (v kapalině měřeno) při téže teplotě jako isopropyl- 
alkohol. 
Poměr tento neodpovídá ani přibližně žádnému z uvedených hydrátů iso- 
propylalkoholu, ani nejjednoduššímu možnému C 3 H 8 O . H 2 O . Ostatně není 
důvodu, proč by právě ten bod byl pro tvoření se hydrátů významným. Také 
lze připustiti jen částečné tvoření se jednoho neb několika hydrátů. 
Podotýkáme, že depressi bodu vařu vodou pozoroval již Beckmann*) při 
éthylétheru (udává ji v maximu na 0°3), ale vysvětlení zjevu vzájemnou roz¬ 
pustností, jak je podává, nelze v tomto případu užiť. 
I nezbývá než předpokládati tvoření se hydrátů. 
Domněnka, že příčinou přítomných depressi bodu varu jest tvoření se 
hydrátů, stává se tím pravděpodobnou a sice nejen zde, ale obdobou pak 
i u éthylalkoholu. 
Abychom i při isopropylalkoholu mohli rozhodnout o tvoření se alky- 
látů rhamnosy, bylo předem stanovití molekulárně zvýšení bodu varu pro 
tento alkohol. Údaje pro utajené teplo vypařování jsme se v literatuře nedo- 
pátrali, i nezbylo, než spolehnouti na vlastní pokusy. K tomu cíli užito těchže 
látek, které již při methylalkoholu se osvědčily, totiž benzaldehyd, anilin a 
dimethylanilin. 
Výsledky pokusů jsou tyto : 
Benzaldehyd C 6 H 5 . CO H = 106 . 
Bod varu 179. Tlak 74 58 cm. 
Q 
<1 
P 
At 
A m t 
g 
14-26 
g 
0*1297 
°/o 
091 
+ 0°091 
10-6 
» 
0-2977 
209 
0-191 
9-7 
» 
05442 
3-82 
0-337 
9-4 
» 
0*8659 
6-07 
0-521 
9-1 
» 
1-4148 
9-92 
+ 0-814 
8-7 
9 Beckmann, 1889. Zeitschr. f. ph. Chem. 6. 442. 
XXVI. 
