9 
7. Z rovnice (9) plyne vztah mezi pru vodiči p = P V bodů V na druhé 
indikatrix a mezi prvními a druhými poloměry křivosti r, resp. R nor- 
3 r 2 
málných řezů (r) v rovinách (z V). Jest tedy q = —= . 
K 
Otočme rovinu (z V) do polohy R o úhel s kolem přímky {PV), 
již považujeme nyní za osu souřadnou x, ponechávajíce rovinu tečnou 
v P k ploše S za rovinu (x y) a normálu v P k ní za osu z, takže rovnici 
plochy S lze psáti opět ve tvaru 
2z = mx 2 -\- < žnxy-\-py 2 -{-a x 3 . (10) 
Poloměr křivosti r' v bodě P pro řez (/) rovinou R jest r' — r cos s ; 
střed jeho křivosti P 1 / má souřadnice (o, r cos e sin e, r cos 2 s) ; rovno¬ 
běžka bodem P/ k x vedená seče rovinu os deviačních 
a 
m.x 4- n y + z — 0 
m 
v bodě Q, tak že pro P/ Q = x 0 obdržíme rovnici 
z níž plyne 
m x„ -J- n r cos t sin £ + r cos 2 é = 0, 
m 
— x 0 — r 2 cos s ( n sin s + —- cos s ). 
\ m J 
Značme R' druhý poloměr křivosti pro řez (r f ) příslušný bodu P. 
Kladme 
3 r 2 . 3 r' 2 3 r 2 cos 2 s r 2 cos 2 e 
R' — x n 
i - R » íw R , 
čímž obdržíme vztah 
1 
t ? £ +L 
]_ r 
n 
Naneseme-li v rovině (x y) na přímku x =r P V úsečku P I = — r, 
vedeme-li pak bodem I rovnoběžku k y, bodem P rovnoběžku k tečně 
plochy v P sdružené k x, protnou se tyto dvě rovnoběžky v bodě II tak, že 
III — ^ . Bodem P vedme přímku h uzavírající s % úhel s. Rovnoběžka 
k x bodem II nechť protne h v bodě IP a rovnoběžka bodem II' k y nechť 
l 
protne x v bodě I'. Pak jest p = P P = cot s, takže poslední relace 
nabude tvaru 
] 
Í(s) 
i- + r 
CO 
IV. 
