ROČNÍK XXX. 
TŘÍDA 11. 
ČÍSLO 8. 
O barevných membránách mechů z rodu Mnium. 
Píše 
E. Senft. 
(Se 6 obr. v textu.) 
Předloženo dne 14. ledna 1921. 
Při drobnohledném ohledání lístků různých Mnií setkáváme se téměř 
u všech evropských specií (nejméně u M. hornum) s týmž zjevem, že jedno¬ 
tlivé buničky anebo celé shluky těchto od ostatního pletiva ostře ohrani¬ 
čeny bývají a blány jejich barvou od pletiva ostatního ostře se od¬ 
rážejí. 
Příčiny tohoto zabarvování blán zdají se býti — béřeme-li zřetel na 
změny v pletivu — velice různé. Tak nalézáme na př. bud jednotlivé buňky, 
jejichž obsah jest silně plasmolysován a chlorofyllová zrna úplně roz¬ 
puštěná (obr. 1), jindy zase buňky se silně zbotnalou blánou a zabarveným 
obsahem buněčným (obr. 3), někdy zase skupiny buněk nebo dokonce celé 
partie — nezřídka až polovici lístku zaujímající, jichž obsah buněčný již 
úplně odumřel. — Buňky takové jsou prázdné, blány jejich bud silně 
zbotnalé (zeslizovatělé) a to někdy tak důkladně, že pozorujeme pouze 
obrysy primérní blány a někdy ani ne tyto. (Obr. 4). 
Každá taková, ať už jednotlivá buňka anebo celé partie buněk od¬ 
děleny jsou od okolního zdravého pletiva blanami silně zduřelými, inten¬ 
sivně žlutě, do hnědá anebo třešňově až karminově zabarvenými. 
Také nalézáme nezřídka místa, která jeví velmi zřetelné zajizvení 
(obr. 2, 5, 6). I v těchto případech bývají zpravidla blány okolních bunic 
jakož i zeslizovatělá jizva vstřebaným barvivém intensivně zabarveny. 
Jedná se, jak již na prvý pohled souditi lze, ve všech zmíněných pří¬ 
padech o zjevy chorobné, které nej prvé plasmolysu a pak další až i úplný 
rozpad obsahu buněčného a posléze i zeslizovatění blán vyvolávají. Jest 
to proces, na kterém, podle velikého množství ohledaného materiálu 
soudě, zúčastňují se vlivy jak původu vnějšího tak i vlivy původu vnitro- 
buněčného. V případě prvém jsou to různá poranění, povstalá ohlodáním 
lístků plži, probodnutím a prokousáním hmyzem, natržením, rozšlápnutím 
Rozpravy: Roč. XXX. Tř. II., Č. 8. 
VIII. 
1 
