a vápence dvorecké odpovídají pak mramorům sliveneckým. Je tedy 
z uvedeného sledu vrstevního patrno, že i stratigrafické poměry v Přídolí 
svědčí mému názoru o útesových a neútesových faciích v českém devonu, 
proslovenému v práci o sliveneckých mramorech (1. c. 9). Přídolí jest 
podle toho lokalitou, kde vertikální rozšíření útesů v devonu jest nepatrné, 
neboť vrstvy tamní náleží neútesové facii i v těch horizontech , kde na jiných 
místech jsou vyvinuty útesy. Přes to ovšem nej lepším důkazem mého názoru 
zůstává zjištěný horizontální přechod z mramorů sliveneckých do vrstev 
dvoreckých a z vápenců kosořských do koněpruských v nedalekém údolí 
radotínském a podobnost určitého na facii méně vázaného dílu fauny 
mezi korespondujícími faciemi a pásmy. 
Pokud se týče pásma g a, je v Přídolí pozoruhodno, že chovají vá¬ 
pence dvorecké jedinou vložku rohovcovou a to u koty 323 u silnice. Je to 
jediný dosud známý příklad, kde rohovce vyskytují se v g otj. Na tento 
zjev upozornil již K e 11 n e r. 11 ) 
Profil mezi Barrandeovou skálou a Zlíchovem byl popsán Kett- 
n e r e m [(1. c. 11.)], doplňuji jej toliko pokud se týče pásma f a mramorů 
sliveneckých. Nad svrchními hranicemi rohovců pásma e y vyvinuty jsou 
vápence zvolna se vyvíjející z podloží, jež je těžko označiti, neboť leží 
asi mezi vápenci konepruskými a kosořskými, jsouce zvláště v polohách 
vyšších zrnitější, nežli tyto, avšak ne tak, jak bývají normální vápence 
koněpruské. Jsou tedy tyto vápence přechodní útesovou facii pásma f 
k vápencům kosořským. V nadloží těchto vápenců jsou vyvinuty mramory 
slivenecké v nepatrné mocnosti, přecházející do vápenců dvoreckých. Z toho 
patrno, že místo u Barrandeovy skály bylo na kraji spodnodevonských 
útesů, neboť tam facies útesová vyvinuta jest, ovšem jen v mocnosti ne¬ 
patrné a ne v typické formě. 
O pásmu g p, g y a h netřeba se zvláště zmiňovati. 
* * 
* 
Útvar křídový. 
Útvar křídový transgreduje diskordantné přes zvrásnéné starší paleo¬ 
zoikum , jest nezvrásnéný a jeho transgresní plocha pohybuje se většinou málo 
nad vrstevnicí 300. V této práci jde o křídu na pláni slivenecké mezi údolími 
Prokopským a radotínským. Stratigrafi tohoto útvaru v okolí pražském 
v západním Povltaví zabýval se Břetislav Zahálka 12 ), k jehož 
práci odkazuji. Zároveň podotýkám, že se přidržuji rozdělení české křídy 
1X ) R. Kettner: Příspěvek ku stratigrafii bránických vápenců (G-gd 
nejbližšího okolí pražského. Rozpravy Čes. Ak. 1917. 
w ) Břetislav Zahálka: Křídový útvar v záp. Povltaví. Věstník 
čes. spol. Nauk 1911, XXIII., II. třída, Praha. 
