2 
stráních údolních, budeme se zabývati výhradně Přídolím a levým bokem 
vltavského údolí od Hlubočep až na jih od Velké Chuchle. 
Nejstarším pásmem vystupujícím v této krajině je d vrstvy zdické 3 ), 
jež budují valnou část úbočí v údolí vltavském jižně od M. Chuchle a asi 
jižní třetinu odkrytého staršího paleozoika v Pfidoli. Spodní část vrstev 
zdických, břidlice králodvorské d ^ jsou jílovité, velmi často slídnaté, měkké, 
rozpadají se obyčejně v tenké lupénky velikosti 1—2 cm 2 , rovné a hladké. 
Drobových vložek v nich není. Barva těchto břidlic je temná, černá neb 
tmavo-hnědá, při větrání hnědnou. Svrchní křemence kosovské dt, 2 skládají 
se z lavic křemencových, mocnosti od y 2 dm do y 2 m, mezi nimiž bývají 
různě mocné proplástky břidličné. Tyto břidlice z křemenů kosovských 
jsou oproti břidlicím kralodvorským d Č-, vždy tvrdší, v této krajině málo 
slídnaté, pevnější; rozpadají se často kulovitě, jevíce odlučnost podle 
pecek, tak jako tomu bývá u břidlic dalejských^ (3. Barva těchto břidlic 
bývá vždy Šedo- nebo olivově zelená, pukliny bývají zbarveny tmavo¬ 
hnědě. Křemence v nich uložené přecházívají do pískovců, jejich barva 
jest bud světlá, šedobílá nebo žlutá, a nebo tmavší, šedozelená. Nejpěk¬ 
nější odkryv ve vrstvách zdických jest jižně od V. Chuchle u záp. dráhy. 
Králodvorské břidlice vystupují na severovýchod od koty 232 u Velké 
Chuchle, odkryty jsouce podél cesty z Chuchle k Waltrově zahradě. Po¬ 
stupuj eme-li směrem k jihu, uvidíme zcela zřetelně ve stráni zlom, za nímž 
jsou vyvinuty vých. od 232 kosovské křemence v pěkných lavicích. Králo¬ 
dvorské břidlice jsou kromě toho odkryty se v. od 232 ve vesnici Velké 
Chuchli při začátku cesty do Lochkova. 
Hranice pásma d £ oproti vrstvám zahořanským d z jsou velmi nezře¬ 
telné a nebyly nikdy ani paleontologicky ani petrograficky určitěji stano¬ 
veny. Vésti určitou mez petrografickou jest velmi těžko, jelikož drobové 
vložky ve svrchní části nučických vrstev d z 2 vymizí, břidlice stanou se 
slídnaté, tmavé až černé, měkké, tak že přecházejí do d ^ zcela povlovně. 
Vápencové lavice, které na přechodu mezi oběma pásmy jsou vyvinuty 
na pravém břehu vltavském, opakují se v několika polohách nad sebou 
a byly určeny jednou za d z, jednou za d Z. Proto je mapující geolog vždy 
na rozpacích, má-li obě pásma oproti sobě ohraničiti. Hranice paleonto- 
logické jsou však právě tak nezřetelné, neboť pozná-li paleontolog svrch¬ 
nější polohy vrstev zdických od spodních poloh vrstev zahořanských, jest 
na přechodu obou pásem rovněž v nejistotě, ke kterému z nich má tu neb 
onu zónu přičísti. Tato nejistota při paleontologickém určování hranic 
mezi d z a d £ jest zaviněna ve značné míře též tím, že většina paleonto- 
logických nalezišť pásma zahořanského náleží spodnímu oddělení vrstvám 
chrustenickým d z x (Trubín, Vinice) neb spodním vrstvám nučickým 
(Zahořany, Nučice atd.), kdežto ve vrstvách zdických bylo sbíráno v po¬ 
lohách středních a nej vyšších. 
3 ) Užívám nového označování vrstev v Barrandienu. Srovnej: R. Kéttne r- 
O. K o d y m, Nová stratigrafie Barrandienu. Čas. Mu-s. 1919. Praha. 
II. 
