13 
chovají se opticky jednotně, zhášejíce s nimi současně. Lom odbarvených 
amfibolů jest zřetelně nižší, nežli hnědých: y jest o poznání nižší nežli 1-6410, 
a zřetelně nižší; dvoj lom však částí čirých jest vyšší nežli dvoj lom částí 
hnědých. Děje se tudíž v amfibolu odbarvování za stejných okolností, jaké 
jsme pozorovali u amfibolovce. 
Ojediněle byla nalezena zrna čirého až slabě narůžovělého pyroxenu , 
jenž tvoří hypidiomorfní sloupky, dosahující až 1 x 0-5 mm velikosti. 
Živec tvoří isometrická zrna až krátké lišty hypidiomorfních obrysů. 
Zrna bývají průměrně 0-26 mm veliká, lišty kol 0-3—0*5 mm dlouhé a 0-06 
až 0-15 mm široké. Lamely živcové bývají jednoduché i dvojčatěny dle 
zákona albitového. V zrnech i v lamelách lze často spát řiti basičtější, 
zhusta silně rozložené jádro. Živce náležejí řadě kyselých plagioklasů; 
lom u zrn i lišt jeho jest vyšší, nežli 1-5325, velkou většinou pak menší, 
nežli 1-5545. Ojediněle toliko jest lom živců o něco vyšší, nežli hodnota 
posledně uvedená; oproti lomu 1-5454 mají živcové lamely lom z části 
vyšší, z části nižší. V řezech, kolmých k optické ose či ostré středné lze 
z jisti ti optický ráz positivní. Dle uvedených vlastností lze určiti živec 
jakožto oligoklas-albit až oligoklas. Orthoklas, nalezený v miarolách, 
nepodařilo se mi v hornině samé nalézti. Je-li přítomen, pak jistě jenom 
v množství zcela podružném. 
Mezi zrny živcovými jest něco málo křemene v podobě čirých allotrio- 
morfních zrn, vyplňujících mezery mezi živci, dosahujících průměrně 
asi 0-13 mm. Apatit tvoří jemné, čiré jehličky, dosahující až x / 4 mm délky, 
sotva však 0-005 mm šířky. 
Rudních zrnek, náležejících asi magnetitu, jest velice málo. Jsou 
železně černá, čtvercových průřezů, měřících nejvýše 0-05 mm v průměru. 
Dutiny miarolitické mívají podobu hranatou, často větvenou; výplní 
jich jest hlavně chlorit. Barva jeho ve výbruse jest žlutavě až modravě 
zelená, pleochroismus slabý mezi slabě žlutou a bledě modrozelenou. 
Lom chloritu jest menší nežli 1-5836, dvojlom nízký, bez barev anomálních. 
Ráz délky příčných řezů jest vždy záporný; dle znaků těch jest chlorit 
penninu blízký. Jím prostupují zmíněné odbarvené jehlice amfibolové 
všemi směry, v něm jsou též uložena dosti hojná zrnéčka černé ludy 
(magnetovce?) i agregáty velmi drobných zrnéček silně lomného i dvoj- 
lomného titanitu. Agregáty tyto dosahují velikosti až 0-2 X 0-08 mm, 
jednotlivá zrnka pak 0-005 až 0-01 mm. V několika případech byly pozoro¬ 
vány kolem agregátů titanitu v chloritu pleochroic.ké dvůrky. 
Ať již považujeme chloritickou výplň v miarolách za výsledek obyčej¬ 
ného větrání či za usazeninu pramenů posteruptivních, jisto jest, že vznikl 
alespoň z části na útraty amfibolu; tomu nasvědčuje vyblednutí jehlic 
amfibolových, kde tyto vnikají do miarol chloritem vyplněných, a vyloučená 
zrnka rudní i titanitová. 
IX. 
