2 
takže houbové pletivo činilo dojem parenchymu složeného z vakovitých 
buněk. Průduchy spodní strany byly normálně vytvořeny. Buňky po¬ 
kožky strany svrchní jsou zveličelé, chovají hojně cytoplasmy a ohromné 
jádro tvaru většinou nepravidelného (obr. 2), mnohem větší než jsou 
jádra normální. Uvnitř jader leží veliká jadérka a nepravidelně rozložená 
tělesa chromatinová. 
Zevní blána buněk pokožkových strany hoření je tlustá, blána pokožky 
spodní strany i v hálce je tenká. Ale i v nich je jádro zvětšené a cyto- 
plasma rozhojněna. Poněvadž se největší změny jeví v buňkách pokož¬ 
kových, můžeme ji považovati za vrstvu živnou. Žádná z pokožkových 
buněk nebyla odumřelá. V některých z nich pozoroval jsem čípkovité 
výrůstky s blanou ztluštělou (obr. 2), které lze považovati za stopy po 
ssání. Je jich však poměrně málo, méně nežli v hálkách E. padi a tiliae. 
Nejspíše ssaje v naší hálce roztoč na jednom místě déle než v hálkách 
jiných. 
Eriophyes tetanothrix Nal. a Er. truncatus Nal. na Salix purpurea L. 
Oba roztoči způsobují svinování listových okrajů na vrbě, obyčejně jsou 
v hálce pospolu. Sbíral jsem hálku u Ostro- 
měře v r. 1907 a později r. 1913 u Poděbrad, 
materiál byl hned na místě ve Flemmingově 
tekutině fixován. Okraj listu byl svinut na 
Obr. 3. Příčný řez hálkou Er. truncatus na listech 
vrby Salix purpurea. P = roztoči, T‘r = trachei- 
dovité buňky. 
Obr. 4. Příčný řez hálkou Er. 
truncatus na listech vrby Salixr 
purpurea. P = roztoči, Tr = 
tracheidovité buňky. 
spodní stranu, v rozsahu hálky byl list tlustší než normální čepel, jež 
sestávala asi ze 7 vrstev buněčných, kdežto v hálce až z 9 vrstev. Stavba 
čepele v hálce byla však jednodušší, bez zřetelných palisád a houbového 
pletiva. Vnitřní pokožka má charakter cylindrického epithelu (obr. 3), 
v mesofylu jsou jedna nebo dvě vrstvy buněk vyvinuty jako krátké tra- 
cheidy s kruhovitým spirálním až síto vitým stluštěním blány (obr. 3, 4), 
ale s živým obsahem. 
Pokožka je na mnohých místech desorganisována a zbývá z ní jen 
homogeně se barvící vrstva (obr. 4, 5). Buňky pod ní se nalézající trochu 
XI. 
