3 
vání vzniku některých listrických ploch. Přes to mohli bychom přijati 
názor, že většina — nikoliv však všechny přesuny — jsou s okolními 
vrstvami souklonné. 
Ad II. Vrstvy v nadloží směrných poruch v Barrandienu pravidelně 
svým úklonem značné se liší od vrstev v podloží dislokací, zapadajíce 
pod úhlem obyčejně příkřejším, což odporuje předpokladu o přesunovém 
rázu těchto poruch. 
Ad III. Se skutečností se nesrovnává předpoklad uvedený pod III. 
Dislokační plochy velmi konstantně zapadají pod úhlem 70°—80°, ať je 
úklon okolních vrstev jakýkoliv. Toliko v jediném případě mám za do¬ 
kázáno, že dislokační plocha směrného zdvihu byla dodatečně s okol¬ 
ními vrstvami překročena (v motolském údolí); o tomto místě zmíním 
se níže. 
Z toho všeho plyne, že většina směrných dislokací v Barrandienu 
i jinde nevznikla jakožto kerné přesuny , nýbrž že musíme pro jejich vznik 
hledat výklad jiný. 
Některé poruchy v Barrandienu liší se však dosti nápadně od 
ostatních směrných dislokací, zejména úklonem svých dislokačních ploch 
a úklonem sousedních vrstev. Jejich dislokační plochy zapadají pod úhlem 
velmi mírným 25°—35°. Rovněž okolní vrstvy jsou uloženy mírně majíce 
pod dislokací i nad ní týž úklon. Ráz těchto poruch odpovídá ve všem 
přesunům, jak o nich bylo svrchu uvažováno, a pro jejich odlišnost od 
ostatních směrných přesmyků pokládám je za pravé přesuny , podmíněné 
přímo tangenciálním tlakem horotvorným. V Barrandienu vznikly za I. hlavní 
fáze vrásnění variského. Nej nápadnějším a největším takovým přesunem 
je dislokace odkrytá v lomu na sev. straně Kobyly u Konéprus j. od Berouna, 
podle níž byly vápence budňanské e (3 přesunuty přes vápence koněpruské /. 
Je to jedna z oněch velikých poruch, které omezují na severu vápencovou 
skupinu koněpruskou 3 ). Jinou daleko nepatrnější dislokaci toho druhu 
zjistil jsem v údolí Berounky na levém břehu u ústí Kačáku severně od 
velikého lomu na saturační vápenec a zaznamenal jsem ji v defilé levým 
břehem Berounky 4 5 ). Není vyloučeno, že do této kategorie poruch náleží 
též četné dislokace směrné, porušující kambrium jižné od rozsedliny jílové, 
jež zjistil Kettner v příbramských dolech. 6 ) 
Zjistiv, že většina směrných poruch zdvihových v Barrandienu ne¬ 
náleží k přesunům, věnoval jsem jim větší pozornost. Předně jsem měřil 
úklon vrstev v nadloží i v podloží poruch a tu jsem zjistil, že úklon vrstev 
3 ) Tato porucha je zanesena na mapce v práci: O. Kódy m: Pásmo F-f 2 
na pravém břehu Berounky. Rozpravy Č. A. 1919. 
4 ) O. K o d y m: Kritické poznámky k Seemannovu výkladu tektoniky atd. 
Sborník České spol. zem. 1919. 
5 ) R. Kettner: Nový geologický profil příbramskými doly a příbram¬ 
ským okolím. Sborník Č. spol. zem. XXIV. 
1* 
XVI. 
